Държавен вестник, бр. 89, 2006 г., стр. 104

С Т Р .  104
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  89
ДОПЪЛНЕНИЕ V
Изисквания за устойчивост
1. Период на устойчивост на характеристиките
на емисиите и коефициенти на влошаването им
Това допълнение се прилага единствено при
двигатели с компресионно запалване, етапи IIIA,
IIIB и IV.
1.1. За всеки регламентиран замърсител произ-
водителите определят коефициент на влошаване
(КВ (DF)) за всички фамилии двигатели в етапи
IIIA и IIIB. Тези КВ се използват при одобрението
на типа и изпитванията на двигателите в произ-
водствената верига.
1.1.1. Изпитванията с цел определяне на КВ се
извършват, както следва:
1.1.1.1. Производителят извършва изпитвания
за устойчивост, за да натрупа часове на работа на
двигателите според изпитвателна програма, която
на основата на добра техническа преценка е изгот-
вена така, че да бъде представителна за влошаване-
то на характеристиките на емисиите по време на
работа на двигателя в нормални условия на изпол-
зване. По принцип периодът на изпитването за ус-
тойчивост трябва най-малко да бъде равен на една
четвърт от периода на устойчивост на характерис-
тиките на емисиите (ПУХЕ (PDCE/ЕDP)).
Работните часове могат да бъдат натрупвани,
като двигателят се включи на динамометричен
стенд или при реални условия на работа. Могат да
бъдат извършени ускорени изпитвания за устой-
чивост, като изпитванията от програмата за нат-
рупване на работни часове се извършват с по-го-
лям коефициент на натоварване отколкото при
нормални условия на използване. Коефициентът
на ускоряване, т.е. броят часове на изпитване за
устойчивост на двигателя спрямо еквивалентен
брой часове ПУХЕ, се определя от производителя
на основата на добра техническа преценка.
По време на периода на изпитване за устойчи-
вост нито един важен по отношение на емисиите
компонент не може да бъде променян (ремонти-
ран) или заменян извън предвиденото в препоръ-
чаната от производителя нормална програма за
поддръжка.
На основата на добра техническа преценка про-
изводителят избира двигателя, подсистемите или
компонентите, които ще бъдат използвани за оп-
ределяне на КВ на емисиите на дадена фамилия
двигатели или на фамилии двигатели, оборудвани
със сравними техники по отношение на намалява-
не на емисиите. Подложеният на изпитване двига-
тел трябва да бъде представителен за характерис-
тиките на влошаване на емисиите на фамилията
от двигатели, към които ще се прилагат стойнос-
тите на КВ за целите на одобрение на типа. Двига-
телите, които се различават по вътрешен диаме-
тър на цилиндъра, ход на буталото, конфигурация,
системи за управление на въздуха, горивни систе-
ми, могат да се считат за еквивалентни по отноше-
ние на характеристиките на влошаване на емиси-
ите, ако тази еквивалентност е технически разум-
но обоснована.
КВ на други производители могат да бъдат из-
ползвани, ако разумно е обосновано съществува-
нето на технологична еквивалентност по отноше-
ние на влошаване на емисиите и ако може да се
докаже, че изпитванията са били извършени спо-
ред предписаните изисквания.
Анализите на емисиите се извършват в съот-
ветствие с описаните в тази наредба процедури след
първоначалното разработване на двигателя, но
преди натрупване на работни часове и след завър-
шване на изпитването за устойчивост. Анализите
на емисиите могат също да бъдат извършвани на
интервали през периода на натрупване на работни
часове и получените данни могат да бъдат изпол-
звани за определяне на тенденцията на влошаване
на емисиите.
1.1.1.2. Представители на КТИ не могат да при-
състват на изпитванията за натрупване на работ-
ни часове или на анализите на емисиите, извърш-
вани за определяне на влошаване на характерис-
тиките на емисиите.
1.1.1.3. Определяне на КВ на основата на из-
питванията за устойчивост
Адитивен КВ се определя като стойността,
получена чрез изваждане на стойността на емиси-
ята, определена в началото на ПУХE от стойност-
та на емисията, определена в края на ПУХE.
Мултипликативен КВ се определя като нивото
на емисията, определено в края на ПУХЕ, разде-
лено на стойността на емисията, определена в на-
чалото на ПУХЕ.
За всеки от замърсителите, обхванати от зако-
нодателството, се установяват отделни стойности
на КВ. Стойността на даден адитивен КВ за стан-
дарта NOx + HC се определя на основата на сумата
от замърсителите въпреки факта, че отрицателна
стойност на влошаването за единия замърсител
може да не компенсира влошаването за другия. В
случай на мултипликативен КВ за NOx + HC се
определят отделни КВ за HC и NOx; тези стойнос-
ти се прилагат поотделно при изчисляване на вло-
шаване нивата на емисиите от резултата на даден
анализ на емисиите, преди да се обединят стойнос-
тите на влошаване на емисиите от NOx и HC с цел
да се определи дали стандартът е спазен.
В случая, когато изпитванията не са извър-
шени за целия ПУХЕ, стойностите на емисия в
края на ПУХЕ се определят чрез екстраполация
на тенденцията на влошаване на емисиите, уста-
новена по време на изпитвателния период, към
целия ПУХЕ.
Когато резултатите от анализите на емисиите
се регистрират периодично по време на периода на
изпитване за устойчивост, за определяне на нива-
та на емисия на края на ПУХЕ се използват техни-
ки за стандартна статистическа обработка, осно-
ваващи се на правилата на добрата практика; ста-
тистически анализ за значимост може да бъде
използван при определяне на крайните стойности
на емисия.
Ако резултатът от изчислението е стойност, по-
ниска от 1,00 за мултипликативен КВ или по-нис-
ка от 0,00 за адитивен КВ, то КВ е съответно 1,00
или 0,00.
1.1.1.4. Със съгласието на изпълнителния ди-
ректор на КТИ даден производител може да из-
ползва стойностите на КВ, получени от резул-
татите от изпитвания за устойчивост, извърше-
ни за получаване на стойности на КВ за одобре-