Държавен вестник, бр. 101, 2005 г., стр. 122

С Т Р .  122
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  101
3. Реактиви
Всички реактиви трябва да са с квалификация
“чист за анализ” (ч.з.а.), а водата—дестилирана
или с еквивалентна чистота.
3.1. Плаки със силикагел без флуоресцентен
индикатор, дебелина на слоя 0,25 mm, 20 Ч 20 сm.
3.2. Подвижна фаза: толуен : диетилов етер :
дихлорметан : диетиламин = 20:20:20:8 (V/V/V/V).
3.3. Метанол.
3.4. Сярна киселина, 96 % (d420 = 1,84).
3.5. Диетилов етер.
3.6. Реактив за проявяване на петната: внима-
телно се добавят 5 cm3 (ml) сярна киселина (3.4)
към 95 cm3 (ml) диетилов етер в охладен съд.
3.7. Бром.
3.8. Разтвор на амониев хидроксид, 28 % (d420 =
0,90).
3.9. Хинин, безводен.
3.10. Стандартен разтвор: претеглят се около
0,1 g безводен хинин (3.9) с точност 0,001 g и се
разтварят в мерителна колба до 100 cm3 (ml) с
метанол (3.3).
4. Апаратура
4.1. Стандартно оборудване за тънкослойна
хроматография.
4.2. Ултразвукова вана.
4.3. Филтър Millipore, FH 0,5 µm или еквива-
лентен, с подходящо оборудване за филтруване.
5. Процедура
5.1. Приготвяне на пробата.
В мерителна колба от 100 cm3 (ml) се претегля
точно такова количество от пробата, което да съ-
държа около 100 mg хинин, разтваря се и се долива
до марката с метанол (3.3).
Колбата се запушва и се поставя за 1 h в ултра-
звуковата вана (4.2) при стайна температура. Фил-
трува се (4.3) и филтратът се използва за хрома-
тография.
5.2. Тънкослойна хроматография.
Върху плака със силикагел (3.1) се нанасят 1,0 µl
от стандартния разтвор (3.10) и 1,0 µl от разтвора
на пробата (5.1). Хроматограмата се развива, до-
като фронтът на разтворителите достигне 15 сm,
като се използва подвижна фаза (3.2) в предвари-
телно наситена вана.
5.3. Проявяване на петната.
5.3.1. Плаката се изсушава на стайна темпера-
тура.
5.3.2. Напръсква се с реактив 3.6.
5.3.3. Плаката се оставя да изсъхне 1 h при стай-
на температура.
5.3.4. Наблюдава се на УВ светлина с дължина
на вълната 360 nm. Хининът се вижда като петно
с интензивна синя флуоресценция.
Като пример на таблицата по-долу са дадени Rf
стойностите в същата подвижна фаза на главните
алкалоиди, свързани с хинина:
Алкалоид
Rf
Хинин
0,20
Хинидин
0,29
Цинхонин
0,33
Цинхонидин
0,27
Хидрохинидин
0,17
5.3.5. За допълнително потвърждение на при-
съствието на хинин плаката се насища около 1 h с
бромни пари (3.7). Флуоресценцията изчезва. Ко-
гато същата плака се насити с амонячни пари (3.8),
петната отново се появяват с кафяв цвят и когато
плаката отново се разгледа на УВ светлина при
360 nm може да се наблюдава жълтеникава флуо-
ресценция.
Откриваем минимум: 0,1 µg хинин.
Б. Определяне
1. Област на приложение
Методът се отнася за определянето на хинин.
Може да бъде използван за определяне на макси-
мално допустимата концентрация от 0,5 % (M/M)
в шампоани и 0,2 % в лосиони за коса.
2. Дефиниция
Съдържанието на хинин, определено по този
метод, се изразява в % (M/M) на продукта.
3. Принцип
След подходяща обработка на продукта, който
ще се анализира, определянето се извършва чрез
високоефективна течна хроматография (ВЕТХ).
4. Реактиви
Всички реактиви трябва да са с квалификация
“за ВЕТХ”, а водата—бидестилирана.
4.1. Ацетонитрил.
4.2. Калиев дихидрогенортофосфат (KH2PO4).
4.3. Ортофосфорна киселина, 85 % (d420=1,7).
4.4. Тетраметиламониев бромид.
4.5. Хинин, безводен.
4.6. Метанол.
4.7. Разтвор на ортофосфорна киселина, 0,1 М:
претеглят се 11,53 g ортофосфорна киселина (4.3)
и се разтварят в 1000 cm3 (ml) вода в мерителна
колба.
4.8. Разтвор на калиев дихидрогенортофосфат,
0,1 М: претеглят се 13,6 g калиев дихидрогенорто-
фосфат (4.2) и се разтварят в 1000 cm3 (ml) вода в
мерителна колба.
4.9. Разтвор на тетраметиламониев бромид:
разтварят се 15,40 g тетраметиламониев бромид
(4.4) в 1000 cm3 (ml) вода в мерителна колба.
4.10. Подвижна фаза: ортофосфорна киселина
(4.7) : калиев дихидрогенортофосфат (4.8) : тетра-
метиламониев бромид (4.9) : вода : ацетонитрил
(4.1) = 10:50:100:340:90 (V/V/V/V/V).
Съставът на подвижната фаза може да бъде
променен, така че да се постигне разделяне R і 1,5.
dґR2—dґR1
R = 2  –––––––  ,
W1 + W2
където:
R1 и R2 са времената на задържане на пиковете
в min;
W1 и W2—широчините на пиковете при полови-
ната на височините им в mm;
d' е скоростта на хартията в mm/min.
4.11. Силикагел, обработен с октадецилсилан,
10 µm.
4.12. Стандартни разтвори: претеглят се около
0,005; 0,01; 0,015 и 0,02 g безводен хинин (4.5) с
точност 0,001g и се поставят съответно в мерител-
ни колби от 100 cm3 (ml). Долива се до марката с
метанол (4.6) и съдържанието на колбите се раз-
клаща до разтваряне на хинина. Всяка проба се
филтрува през 0,5 µm филтър.