Държавен вестник, бр. 61, 2006 г., стр. 15

Б Р О Й  61
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  15
Член 7: Функции на Комитета
Без да накърнява изпълнението на другите
задължения, възложени му по силата на тази
конвенция, Комитетът има следните функции:
(а) съдействие за осъществяване на целите
на конвенцията, създаване и обезпечаване на
мониторинг за нейното изпълнение;
(б) предоставяне на консултации за водещи-
те практики и формулиране на препоръки за
мерките по опазване на нематериалното кул-
турно наследство;
(в) подготовка и представяне за утвържда-
ване от Общата асамблея на проектоплан за
използване на средствата на фонда в съответ-
ствие с член 25;
(г) подготовка и представяне за утвържда-
ване от Общата асамблея на оперативно ръко-
водство за прилагане на конвенцията;
(д) разглеждане в съответствие с член 29 на
докладите на държавите страни и изготвяне на
резюмета от тях за Общата асамблея;
(е) обсъждане на заявките, представени от
държавите страни, и приемане на решения по
тях в съответствие с разработените от Комите-
та и утвърдени от Общата асамблея обективни
критерии, отнасящи се до:
(i) включване в съответните списъци и
подбор на предложенията, предста-
вени съгласно разпоредбите на чле-
нове 16, 17 и 18;
(ii) предоставяне на международна по-
мощ в съответствие с чл. 22.
Член 8: Методи на работа на Комитета
1. Комитетът се отчита пред Общата асам-
блея. По време на асамблеята той представя
доклад за цялостната си дейност и приетите
решения.
2. Комитетът приема свой вътрешен правил-
ник с мнозинство, което представлява две тре-
ти от неговите членове.
3. Комитетът може да създава временни кон-
султативни органи ad hoc, когато счете, че те са
необходими за изпълнение на поставените му
задачи.
4. Комитетът може да кани на своите засе-
дания всяка държавна или частна институция,
както и отделни лица, притежаващи призна-
та компетентност в различните области на не-
материалното културно наследство, с цел про-
веждане на консултации с тях по конкретни
въпроси.
Член 9: Акредитация на консултативните
организации
1. Комитетът внася за разглеждане от Об-
щата асамблея предложение за акредитиране
на неправителствени организации с призната
компетентност в областта на нематериално-
то културно наследство. Тези организации
имат консултативни функции по отношение
на Комитета.
2. Комитетът внася също за обсъждане от
Общата асамблея и предложение за критерии-
те и условията за акредитиране.
Член 10: Секретариат
1. Секретариатът на ЮНЕСКО оказва съ-
действие на Комитета.
2. Секретариатът подготвя документация-
та за Общата асамблея и за Комитета, както
и проектите за дневен ред на техните заседа-
ния и осигурява изпълнение на приетите от
тях решения.
III. ОПАЗВАНЕ НА НЕМАТЕРИАЛНОТО
КУЛТУРНО НАСЛЕДСТВО НА НАЦИО-
НАЛНО РАВНИЩЕ
Член 11: Роля на държавите—страни по
конвенцията
Всяка държава страна е задължена:
(а) да предприеме необходимите мерки за
осигуряване опазването на нематериалното
културно наследство, което има на своята те-
ритория;
(б) в рамките на мерките по опазване, посо-
чени в параграф 3 на член 2, да идентифицира
и определя различните елементи на нематери-
алното културно наследство, което съществу-
ва на нейната територия, с участието на общ-
ностите, групите и съответните неправителст-
вени организации.
Член 12: Регистър
1. За осигуряване на идентификацията с цел
опазване всяка държава страна в зависимост от
съществуващата ситуация създава един или
няколко регистъра на нематериалното култур-
но наследство на нейна територия. Тези регис-
три подлежат на редовно обновяване.
2. Заедно с докладите, които представя пе-
риодично в Комитета съгласно член 29, всяка
държава страна предоставя съответна инфор-
мация за тези регистри.
Член 13: Други мерки за опазване
За осигуряване опазването, развитието и по-
пуляризирането на нематериалното културно
наследство, което съществува на нейната тери-
тория, всяка държава страна полага усилия за:
(а) приемане на обща политика, насочена
към повишаване ролята на нематериалното
културно наследство в обществото и включва-
не на неговото опазване в програмите си за
планиране;
(б) определяне или създаване на един или
няколко компетентни органа за опазване на
нематериалното културно наследство, което
съществува на нейна територия;
(в) насърчаване на научните, техническите
и изкуствоведските изследвания, разработване
на научноизследователски методологии с цел
ефективно опазване на нематериалното култур-
но наследство и по-специално на застрашеното
нематериално културно наследство;