Държавен вестник, бр. 78, 2012 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  78
(чл. 5, ал. 1 от Конституцията) и принципа 
за равноправие на гражданите (чл. 6 от Кон­
ституцията). Оспорената разпоредба според 
народните представители създава изрична 
забрана за заемане на определена държавна 
длъжност по отношение на категория лица с 
определено обществено положение в минало­
то, като по този начин пряко се ограничават 
конституционни права на група български 
граждани. 
В искането се твърди, че принадлежността 
в миналото към структурите на тайните служ­
би – Държавна сигурност и разузнавателните 
служби на Българската народна армия, не 
може да бъде основание за ограничаване на 
конституционни права и в частност за забрана 
за заемане на определена длъжност. 
Вносителите на искането приемат, че чл. 11, 
ал. 1, т. 8 от Закона за Българската телеграфна 
агенция съдържа непропорционално огра­
ничаване на човешки права по смисъла на 
Конвенцията за защита на правата на човека и 
основните свободи (ДВ, бр. 66 от 14.08.1992 г.). 
Според тях оспорената норма противоречи на 
чл. 14 от Конвенцията за защита на правата 
на човека и основните свободи; чл. 2, чл. 25, 
буква „с“ и чл. 26 от Международния пакт 
за граждански и политически права; чл. 20 
и 21 от Хартата на основните права в Евро­
пейския съюз; Европейската социална харта 
и Всеобщата декларация за правата на човека 
и на други международни договори, по които 
България е страна. 
С определение от 1 март 2012 г. Конститу­
ционният съд е допуснал до разглеждане по 
същество искането на народните представи­
тели за установяване на противоконституци­
онността на посочената разпоредба от Закона 
за Българската телеграфна агенция, както и 
на нейното несъответствие с общопризнатите 
норми на международното право и с меж­
дународните договори, по които България е 
страна. Като заинтересувани страни по делото 
с оглед неговия предмет са конституирани 
Народното събрание, Президентът на репуб­
ликата, Министерският съвет, министърът 
на правосъдието, Българската телеграфна 
агенция, Асоциацията на разузнавачите от 
запаса, Национална асоциация сигурност, 
Съюзът на юристите в България и Институтът 
за модерна политика.
Становища са представени от Президента 
на републиката, Министерския съвет, Българ­
ската телеграфна агенция, Асоциацията на раз­
узнавачите от запаса, Национална асоциация 
сигурност, Съюза на юристите в България и 
Института за модерна политика. В станови­
щата на Министерския съвет, Президента на 
републиката и Българската телеграфна агенция 
се поддържа, че искането за обявяване про­
тивоконституционността и несъответствието 
с общопризнатите норми на международното 
право и с международните договори, по които 
България е страна, на атакувания текст от 
Закона за Българската телеграфна агенция е 
неоснователно. Асоциацията на разузнавачите 
от запаса, Национална асоциация сигурност, 
Съюзът на юристите в България и Институтът 
за модерна политика подкрепят искането на 
народните представители. 
Конституционният съд, след като обсъди до­
водите и съображенията, изложени в искането 
и в становищата на заинтересуваните страни, 
за да се произнесе, взе предвид следното:
Въведената забрана за български граждани 
да бъдат избирани за генерален директор на 
Българската телеграфна агенция (БТА), както 
и да бъдат назначавани за заместник гене­
рален директор на БТА и главен секретар на 
БТА при положение, че са били щатни или 
нещатни сътрудници на бившата Държавна 
сигурност и/или на разузнавателните служби 
на Българската народна армия, противоречи 
на принципа на правовата държава (чл. 4, 
ал. 1 от Конституцията), на принципа на рав­
ноправие на гражданите (чл. 6, ал. 2 от Кон­
ституцията) и представлява дискриминация, 
въведена със закон. Оспорената разпоредба 
има лустрационен характер – създава изрична 
забрана за заемане на определени длъжности 
по отношение на конкретна група български 
граждани, заемали определено обществено 
положение в миналото. Тази разпоредба не 
допуска лица с установена принадлежност 
към тайните служби на тоталитарната дър­
жава да бъдат избирани или назначавани в 
ръководството на БТА. 
Негативната оценка в публичното простран­
ство по отношение на дейността на тайните 
служби на тоталитарната държава не бива да 
влияе върху упражняването на конституци­
онните права на гражданите в съвременното 
демократично общество. Недопустимо е тази 
негативна обществена оценка за миналото да 
бъде основание за ограничаване на конститу­
ционните права на български граждани при 
действието на демократичния основен закон 
на страната от 1991 г. 
Оспорената разпоредба е конституционно 
нетърпима, доколкото има дискриминационен 
характер по смисъла на чл. 6, ал. 2 от Консти­
туцията. При това законът не въвежда обща 
забрана за заемане на публични длъжности от 
сътрудници на тоталитарните тайни служби. 
Ограничението се установява единствено за 
ръководството на БТА, но не и за заемане на 
висши държавни длъжности, както и за орга­
ните на местното самоуправление и местната 
администрация. 
Практиката на Конституционния съд на 
Република България определя, че принад­
лежността в миналото към структурите на 
тоталитарните тайни служби не може да бъде 
основание за ограничаване на конституционни