Държавен вестник, бр. 63, 2007 г., стр. 26

С Т Р .  26
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  63
Глава четвърта—Материално наказателно
право
Член 18—Криминализиране на трафика на
хора
Всяка страна по конвенцията приема необ-
ходимите законодателни и други мерки, за да се
възведат в престъпления деянията, изложени в
чл. 4 от тази конвенция, когато са извършени
умишлено.
Член 19—Криминализиране на използването
на услугите на жертвата
Всяка страна по конвенцията разглежда въз-
можността за приемане на необходимите зако-
нодателни и други мерки с оглед възвеждане в
престъпление по смисъла на националното є
законодателство на използването на услугите,
които са обект на експлоатацията, предвидена
в чл. 4, буква а) от тази конвенция, със знание-
то, че лицето е жертва на трафик на хора.
Член 20—Криминализиране на деянията, свър-
зани с документите за пътуване или за само-
личност
Всяка страна по конвенцията приема необ-
ходимите законодателни и други мерки с оглед
възвеждане в престъпления на следните дея-
ния, когато са извършени умишлено с цел да се
направи възможен трафикът на хора:
a) подправяне на документ за пътуване или
за самоличност;
b) посредничество за или снабдяване с такъв
документ;
c) задържане, отнемане, скриване, повреж-
дане или унищожаване на документ за пътува-
не или за самоличност на друго лице.
Член 21—Опит и подпомагане или подбуждане
1. Всяка страна по конвенцията приема необ-
ходимите законодателни и други мерки с оглед
възвеждане в престъпления, когато са извърше-
ни умишлено, помагачеството или подбуждане-
то към извършване на някое от престъпленията
по членове 18 и 20 от тази конвенция.
2. Всяка страна по конвенцията приема не-
обходимите законодателни и други мерки с
оглед възвеждане в престъпление, когато е из-
вършен умишлено, опитът за извършване на
престъпленията по членове 18 и 20, буква a) от
тази конвенция.
Член 22—Отговорност на юридическите лица
1. Всяка страна по конвенцията приема не-
обходимите законодателни или други мерки, за
да гарантира, че юридическите лица могат да
носят отговорност за престъпления, установе-
ни в съответствие с тази конвенция, извършени
в тяхна полза от всяко физическо лице, дейст-
ващо самостоятелно или като част от орган на
юридическото лице, което заема ръководна
длъжност в рамките на юридическото лице на
основание на:
a) правомощие да представлява юридичес-
кото лице;
b) овластяване да взема решения от името
на юридическото лице;
c) овластяване да упражнява вътрешен кон-
трол в рамките на юридическото лице.
2. Освен вече предвидените в ал. 1 случаи
всяка страна приема необходимите мерки, за
да гарантира, че юридическо лице може да носи
отговорност, когато липсата на надзор или кон-
трол от страна на физическо лице по ал. 1 е
направила възможно извършването на престъп-
ление, установено в съответствие с тази кон-
венция, в полза на това юридическо лице от
физическо лице, действащо от негово име.
3. Съобразно правните принципи на страна-
та по конвенцията отговорността на юридичес-
ко лице може да бъде наказателна, гражданска
или административна.
4. Тази отговорност не е в ущърб на наказа-
телната отговорност на физическите лица, из-
вършили престъплението.
Член 23—Санкции и мерки
1. Всяка страна по конвенцията приема не-
обходимите законодателни и други мерки с
оглед налагането на ефективни, съразмерни и
възпиращи наказания за престъпленията, уста-
новени в съответствие с членове от 18 до 21.
Тези наказания включват налагането на нака-
занието лишаване от свобода, което може да
послужи като основание за екстрадиция, за прес-
тъпленията, установени в съответствие с чл. 18,
когато са извършени от физически лица.
2. Всяка страна по конвенцията гарантира,
че юридическите лица, които носят отговор-
ност в съответствие с чл. 22, подлежат на ефек-
тивни, пропорционални и възпиращи наказа-
телни или ненаказателни санкции или мерки,
включително парични санкции.
3. Всяка страна по конвенцията приема не-
обходимите законодателни и други мерки, кои-
то да є позволят да конфискува или по друг начин
да отнема средствата за извършване и облагите
от престъпленията, установени в съответствие
с членове 18 и 20, буква a) от тази конвенция,
или имущество, съответстващо по стойност на
тези облаги.
4. Всяка страна по конвенцията приема не-
обходимите законодателни или други мерки, ко-
ито да позволят временното или постоянно зат-
варяне на всяко предприятие, което е било из-
ползвано за осъществяването на трафик на хора,
без да се накърняват правата на добросъвест-
ните трети страни, или временно или оконча-
телно да забранят на извършителя на това прес-
тъпление да упражнява дейността, по повод на
която е извършено престъплението.
Член 24—Отегчаващи обстоятелства
Всяка страна по конвенцията гарантира, че
следните обстоятелства се считат за отегчава-