Държавен вестник, бр. 26, 2013 г., стр. 202

СТР.  202	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  26
– дефицит на психологично качество и/или надареност (напр. нисък интелект), които не могат да 
бъдат компенсирани в необходимата степен чрез тренировка, натрупване на професионален опит или 
чрез друго психологично качество;
– психопатологични симптоми в една от сферите: възприятие, внимание, памет, мислене, интелект, 
личност;
– прояви на психосоматични симптоми или данни за рискови фактори в индивидуалната житейска 
история; 
– отклонения от нормата при изследването на специфичните оперативни умения и възможности, 
дори и тези отклонения да са в границите на нормата за широката популация;
– проблеми, свързани със социалната среда, стила на живот или с трудности в справянето с житейски 
изисквания, които са изразени в степен, която не е в съзвучие със социокултуралните и поведенческите 
норми на професионалните групи и с това могат да застрашат летателната безопасност. 
Дори да нямат достатъчна степен на изразеност или диагностична тежест за оформяне на психиатрична 
диагноза, критериите ще повлияват негативно поведението и оперативната способност, и в този смисъл 
наличието им следва да се разглежда като несъвместимо с изискванията за професионалната дейност.
Решенията по годността са представени в табличната част.
Към точка 1 като „Траен психологичен дефицит“ се определят психологичен недостатък и/или 
неблагоприятно психологично качество, за които документацията (служебни документи, епикризи, 
характеристики), проведените психологични изследвания, данните от средствата за обективен контрол, 
консултации и заключения от други специалисти, от методически съвети и т.н. дават обективна 
информация, че при упражняване на професионалната дейност недостатъкът (неблагоприятното качество) 
не може да бъде коригиран(о) или преодолян(о) в условията на авиационната среда. 
Към точка 1, буква „а“ – некомпенсируем(и) – се отнасят психологични дефицити, които не могат 
да бъдат коригирани или преодолени както при упражняване на дадената професионална дейност, така 
и при смяна на условията за тази дейност или при упражняване на друг тип професионална дейност. 
Такива са: 
– негативна професионална ориентация; липса на мотивация за постижения в професионалната 
област, свръхмотивация за успех или неадекватна мотивация; 
– ниско интелектуално ниво в рамките на общата норма; общо снижение на когнитивните функции; 
влошени качества на вниманието; снижено ниво на съобразителност (неефективна дейност в ситуация 
с повишени изисквания); дефицит в сетивната (зрителната) памет; затруднения в пространствената 
ориентация; 
– липса на съответна за възрастта личностова зрялост; емоционална нестабилност; снижен импулсен 
контрол; отричане на авторитети; опозиционно или демонстративно поведение (недисциплинираност); 
високо ниво на агресивност; отричане или свръхсензитивност към критика; висока тревожност; 
недооценъчност; стереотипно поведение; 
– неефикасни стилове за справяне със стрес; невъзможност за групова съвместимост; чувство 
за неуязвимост; снижена възможност за дейност при наложен темп или за справяне в комплексна 
оперативна ситуация; прояви на пасивно–зависимо поведение;
– поведенчески отклонения, психопатологични и психосоматични симптоми.
Следва да се отчита фактът, че некомпенсируемите психологични недостатъци биха оказали 
отрицателно влияние върху упражняваната професионална дейност, дори и в повечето случаи да не са 
извън нормата, отнесена към общата популация.
По точка 1, буква „а“ освидетелстваните лица по всички графи са негодни.
Към точка 1, буква „б“ – с възможност за компенсиране – се отнасят следните случаи:
– наличие на психологични дефицити, възникнали и оформени в определени условия на ������
работ­
ната среда, които биха могли да се компенсират или да не влияят отрицателно на упражняваната 
дейност, при смяна на условията (средата, материалната част, функционалните задължения и т.н.) за 
тази дейност. Такива са: по–бавно и/или нетрайно изграждане на професионални навици, снижена 
устойчивост на странични смущения, снижени умения за пространствена ориентация, ниско ниво на 
наблюдателност, непостоянен темп на работоспособността, неефикасен копинг–стил за определени 
дейности или ситуации, неефикасна оперативна памет, отрицателна нагласа към дадена материална част 
или вид професионална дейност, персистиращи страхови преживявания в полет, ограничени умения 
за справяне с илюзии в полет и др.;
– проблеми, свързани със социалната среда (трудности в адаптацията при преходи в жизнения цикъл 
или към нова културална среда, социално отхвърляне, дискриминиране и др.); проблеми, свързани със 
стила на живот (употреба на психоактивни вещества, липса на физическа активност, неподходящи навици 
на хранене, високо рисково поведение, склонност към хазартни игри, себеувреждащо поведение и др.); 
проблеми, свързани с трудности в справянето с житейските изисквания (синдром на „изпепеляване“, 
акцентуация на личностови черти и поведенчески стереотипи, стрес, некласифициран другаде и 
др.); данни за други рискови фактори (несъобразяване с предписан режим или медицинско лечение, 
некласифицирана другаде психологична травма, самоувреждане, самоотравяне, суицид и др.). Тези 
проблеми може да са в границите на нормата за широката популация (населението), но наличието им 
може да е в дисонанс със социокултуралните и груповите изисквания на професионалната общност, 
а степента на тяхната изразеност да застрашава безопасното изпълнение на дейността дейността на 
екипажите на БЛА.
Освидетелстваните лица по графи 1, 3, 5, 7 и 9 са негодни по точка 1, буква „б“.
Освидетелстваните по графи 2, 4, 6, 8 и 10 с данни за психологичен дефицит или проблем с 
възможност за компенсиране (по т.1, буква „б“) могат да бъдат преценени като годни, ако дефицитът 
и/или проблемът се компенсира в рамките на 6 месеца след смяна на условията (средата, материалната