Държавен вестник, бр. 90, 2010 г., стр. 21

БРОЙ  90	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  21  
2. Следният текст се добавя към конвенцията 
като член 11bis:
„Член 11bis
За целите на екстрадицията или правната 
помощ никое от престъпленията, посочени в 
членове 3, 3bis, 3ter или 3quater, не се разглеж­
да като политическо или свързано с такова 
престъпление или пък като престъпление по 
политически мотиви. В съответствие с това 
не може да се направи отказ на молба за ек­
страдиция или правна помощ по отношение на 
такова престъпление единствено на основание, 
че тя се отнася за политическо или свързано с 
такова престъпление или за престъпление по 
политически мотиви.“
3. Следният текст се добавя към конвенцията 
като член 11ter:
„Член 11ter
Никоя от разпоредбите на конвенцията не 
може да се тълкува като налагаща задължение 
за екстрадиране или оказване на правна помощ, 
ако замолената държава-страна има сериозни 
основания да счита, че молбата за екстрадиция 
за престъпления, посочени в членове 3, 3bis, 
3ter или 3quater, или за правна помощ по от­
ношение на такива престъпления е подадена 
с цел преследване или наказване на лице на 
основание неговата расова принадлежност, 
религия, националност, етнически произход, 
политически убеждения или пол или пък, че 
удовлетворяваното на молбата ще увреди по­
ложението на това лице във връзка с някоя от 
посочените причини.“
Член 11
1. Член 12, алинея 1 от конвенцията се за­
меня със следния текст:
„1. Държавите-страни във възможно най-
висока степен си оказват помощ по наказа­
телни производства, образувани във връзка с 
престъпленията, посочени в членове 3, 3bis, 
3ter и 3quater, включително при събирането на 
доказателства на тяхно разположение, необхо­
дими за съответното производство.“
2. Следният текст се добавя към конвенцията 
като член 12bis:
„Член 12bis
1. Лице, което е задържано или изтърпява 
наказание на територията на държава-страна, 
за чието присъствие в друга държава-страна 
е подадена молба с цел разпознаване, разпит 
като свидетел или за подпомагане събирането 
на доказателства по друг начин при разслед­
ването или наказателното преследване на 
престъпления, посочени в членове 3, 3bis, 3ter 
или 3quater, може да бъде предадено, ако се 
спазят следните условия:
(а) Лицето е свободно да даде информирано 
съгласие; и
(b) Компетентните органи на двете държави 
постигнат съгласие при спазване на условията, 
които те счетат за уместни.
2. По смисъла на този член:
(а) Държавата, на която лицето се предава, 
има правомощието и задължението да задър­
жи предаденото лице, освен ако държавата, 
от която лицето е предадено, е поискала или 
разрешила друго.
(b) Държавата, на която лицето се предава, 
незабавно изпълнява задължението си да вър­
не лицето на разпореждане на държавата, от 
която то е предадено, съгласно предварително 
уговореното или съгласно съответната друга 
договореност, постигната между компетентните 
органи на двете държави.
(с) Държавата, на която се предава лицето, 
няма да изисква от държавата, от която ли­
цето се предава, да образува производство по 
екстрадиция за връщането му.
(d) Времето, през което лицето е лишено 
от свобода в държавата, в която е предадено, 
се приспада от срока на присъдата, която 
предаденото лице изтърпява в държавата, от 
която е предадено.
3. Освен ако държавата-страна, от която 
лицето се очаква да бъде предадено в съответ­
ствие с този член, даде съгласието си, лицето 
независимо от неговата националност няма да 
бъде преследвано, задържано или да му се на­
лагат други ограничения на личната свобода на 
територията на държавата, в която се предава, 
по отношение на действия или присъди, които 
предхождат отпътуването му от територията на 
държавата, от която то се предава.“
Член 12
Член 13 от конвенцията се заменя със 
следния текст:
„1. Държавите-страни си сътрудничат за 
предотвратяване на посочените в членове 3, 
3bis, 3ter или 3quater престъпления, като:
(а) вземат всички възможни мерки за пре­
дотвратяване на подготовката за извършване на 
престъпления на техните територии или извън 
тези територии;
(b) обменят информация в съответствие с 
националните си законодателства и  съгласуват 
считаните за подходящи административни и 
други мерки за предотвратяване извършването 
на посочените в членове 3, 3bis, 3ter и 3quater 
престъпления.
2. При забавяне или прекъсване на пътуване­
то на кораб поради извършване на посочените 
в членове 3, 3bis, 3ter или 3quater престъпления 
всяка държава-страна, на чиято територия се 
намират корабът, пътниците или екипажът, 
трябва да направи всичко възможно, за да из­
бегне неправомерното задържане или забавяне 
на кораба, пътниците, екипажа или товара му.“