Държавен вестник, бр. 15, 2009 г., стр. 32

С Т Р .  32
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  15
(3) Наименованието на типа култура се оп-
ределя от името (имената) на главните видове.
Чл. 32. (1) Строежът на културата включ-
ва избраната форма на смесване и схемата за
пространственото разположение на избрани-
те видове.
(2) По начин на разполагане на дървесните
и храстовите видове се прилагат следните фор-
ми на смесване:
1. редово;
2. поясно;
3. поясно-редово;
4. групово—мозайчно или схематично;
5. единично.
(3) За постигане на дадена форма на смесва-
не фиданките от различните видове се разпола-
гат по следните начини:
1. редово—извършва се в чисти редове, със-
тавени само от главен вид, само спътник или
само храст;
2. в редовете—чрез редуване на видовете в
редовете в определена последователност;
3. поясно—последователно редуване на 3 до
5 реда от главни видове с 1 до 2 реда от спътни-
кови или храстови видове;
4. групово—на групи според вида на почви-
те, най-често до 3 ара;
5. единично—видовете се разполагат единич-
но, свободно или в определен ред.
Чл. 33. Дървесният тип култури се използва
при дървопроизводствени и защитни залесява-
ния, на слабо и средно ерозирани сенчести и
свежи месторастения и при създаване на про-
тивопожарни и зелени пояси.
Чл. 34. Храстовият тип култури се използва
главно при противоерозионните залесявания на
силно припечни и много силно ерозирани мес-
торастения, за брегови захрастявания и специ-
ални култури от върби и лески.
Чл. 35. Дървесно-храстовият тип култури се
използва главно при противоерозионните зале-
сявания.
Чл. 36. Храстово-дървесният тип култури се
използва при дървопроизводствени, защитно-
водоохранни и пътезащитни залесявания и за
създаване на зелени зони.
Чл. 37. При смесените типове горски култу-
ри се държи сметка за взаимоотношенията (съ-
жителството) между тях (приложение № 8).
Раздел III
Състав на горските култури
Чл. 38. Съставът на горските култури се
определя в зависимост от целта на залесявани-
ята, природните условия на залесяваните земи
и биологичните особености на видовете.
Чл. 39. (1) Създаването на чисти култури се
предпочита в следните случаи:
1. за ускорено производство на едра и средна
дървесина;
2. при създаване на култури от тополи и
върби;
3. за производство на специални продукти,
сортименти и биомаса.
(2) Чистите култури може да се създават при
неблагоприятни условия на месторастенето на
силно ерозирани, сухи, бедни почви, разполо-
жени обикновено на припечни изложения или
сурови високопланински райони с бедни песъч-
ливи почви и върху крайморски и други пясъч-
ни терени.
Чл. 40. (1) Създаването на смесени горски
култури се препоръчва за производство на ви-
сококачествена едра и ценна дървесина.
(2) Смесени горски култури се създават:
1. на влажни месторастения с богати на хра-
нителни вещества почви—в долния равнинно-
хълмист и хълмисто-предпланински пояс на
дъбовите гори и в нископланинския подпояс на
горите от зимен дъб, бук и обикновена ела;
2. на месторастенията с неерозирани почви
в средния планински пояс на горите от бук и
иглолистни;
3. на сенчести месторастения на планински
склонове с неерозирани богати, свежи и влаж-
ни почви от долния и средния горскорастите-
лен пояс.
Чл. 41. (1) При създаване на чисти или сме-
сени култури се отчитат междувидовите и вът-
ревидовите взаимоотношения, които могат да
бъдат положителни (взаимопомощ) и отрица-
телни (конкуренция).
(2) При създаване на смесени култури, в това
число двуетажни насаждения, се използват и
комбинират видове и форми с контрастни еко-
физиологични изисквания:
1. светлолюбиви със сенкоиздръжливи ви-
дове (приложение № 9);
2. видове с дълбока коренова система и ви-
дове с плитка коренова система;
3. ветроустойчиви с ветронеустойчиви.
Чл. 42. При създаване на смесени култури се
използват с предимство групова (мозайчна),
поясно-редова и редова смес.
Раздел IV
Гъстота на културите
Чл. 43. Гъстотата на културите се съобразя-
ва с биологичните особености на дървесните
видове, екологичните условия и целта на зале-
сяването.
Чл. 44. (1) При създаване на културите се
изхожда от първоначалната оптимална гъс-
тота, при която създадената горска култура
при определени природно-екологични усло-
вия най-пълно осъществява поставената цел—
стопанска, защитно-водоохранна, противоеро-
зионна, противопожарна и ландшафтно-ре-
креационна.