Държавен вестник, бр. 55, 2003 г., стр. 4

С Т Р .  4
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  55
Раздел II
Регистрация
Чл. 14. (1) При регистрация административ-
ният орган проверява наличието на изчерпа-
телно установените нормативни изисквания и
при установяване на съответствие разрешава,
без право на преценка, по целесъобразност из-
вършването на стопанската дейност.
(2) Регистрация за извършване на стопанс-
ка дейност се изисква само когато нейното осъ-
ществяване е свързано с риск за националната
сигурност или за обществения ред в Република
България, за личните или за имуществените
права на гражданите и на юридическите лица
или за околната среда и само относно норма-
тивни изисквания, чието спазване може обек-
тивно да се удостовери чрез проверка по доку-
менти и/или на място.
Чл. 15. (1) Регистриращият орган създава и
поддържа публичен регистър, в който вписва
всяко лице, за което е установил спазването на
нормативните изисквания за извършване на
съответната стопанска дейност, и му издава
удостоверение за вписването.
(2) Вписването в регистъра и издаването на
удостоверение са условие за започването и за-
коносъобразното извършване на съответната
стопанска дейност.
(3) Регистриращият орган отказва вписване-
то в регистъра и издаването на удостоверение по
ал. 1 при неспазването поне на едно от изчерпа-
телно установените и неподлежащи на преценка
за целесъобразност нормативни изисквания.
(4) Действието на регистрацията и удосто-
верението е безсрочно. Когато действието на
регистрацията и удостоверението е ограничено
със срок, той не може да бъде по-кратък от три
години. При искане за продължаване на срока
на регистрацията и удостоверението се прила-
гат съответно чл. 28 и 29.
Чл. 16. (1) Законът, който урежда регистра-
ционен режим, установява изчерпателно:
1. изискванията, при които едно лице, което
възнамерява да извършва стопанска дейност,
може да бъде вписано в регистъра по чл. 15,
ал. 1 и да му бъде издадено удостоверение, как-
то и основанията за отказ;
2. особените правила в производството по
вписване в регистъра по чл. 15, ал. 1 и по изда-
ването на удостоверение;
3. особените правила за спиране и прекра-
тяване на съответната стопанска дейност, съ-
ответно за заличаването на лицето от регистъ-
ра по чл. 15, ал. 1 и обезсилване на издаденото
удостоверение.
(2) В закона, който урежда регистрационен
режим, се посочват и условията по чл. 12, ал. 1.
Чл. 17. (1) Регистриращият орган не може да
изисква информация за спазването на изисква-
ния, които не са нормативно установени.
(2) При проверки по документи и на място
се прилагат съответно чл. 19, 20, 21 и 22.
Г л а в а  т р е т а
ПОСЛЕДВАЩ КОНТРОЛ ВЪРХУ СТОПАН-
СКАТА ДЕЙНОСТ
Чл. 18. Административните органи упражня-
ват последващ контрол за спазването на уста-
новените изисквания при извършването на сто-
панска дейност, за която е необходим лиценз
или регистрация.
Чл. 19. (1) Контролиращият орган може да
извършва проверка по документи и проверка
на място при условия и по ред, установени само
със закон.
(2) Контролиращият орган извършва провер-
ка по документи, като изисква еднократно и/или
периодично представяне на писмени отчети и
други писмени уведомления и документи.
(3) С подзаконов нормативен акт могат да
се установят изисквания за сроковете и съдър-
жанието на представените отчети, уведомления
и документи само ако те произтичат пряко от
изискванията по ал. 1 и не противоречат на чл. 3,
ал. 3 и на чл. 21.
Чл. 20. (1) Проверката на място се осъщест-
вява в мястото на извършване на стопанската
дейност и в присъствието на проверявания или
на лица, които работят за него. В отсъствие на
такива лица проверката се извършва с участи-
ето поне на един свидетел.
(2) Длъжностните лица, осъществяващи
проверка на място, имат право:
1. на достъп в помещенията, в които се из-
вършва стопанската дейност, която са овласте-
ни да контролират;
2. да изискват представянето на документи-
те, които съгласно нормативните изисквания
трябва да се намират в мястото на проверката;
3. да изискват писмени и устни обяснения от
всеки, който работи за проверяваното лице;
4. да привличат експерти в съответната об-
ласт, когато проверката е сложна или изисква
специални знания.
(3) Ако при проверката на място бъде конс-
татирана липса на документи, удостоверяващи
спазването на установените изисквания, на про-
веряваното лице се определя подходящ срок за
представянето им.
(4) Правомощията на административните
органи по ал. 1, 2 и 3 се уреждат само със закон.
Чл. 21. Контролиращият орган извършва
проверки по документи и на място с обем, про-
дължителност и честота, които не обременяват
ненужно проверяваните лица и са достатъчни
за постигане целите на закона.