Държавен вестник, бр. 52, 2020 г., стр. 35

БРОЙ  52	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  35  
Чл. 138. (1) Нарушенията на този закон 
и на подзаконовите нормативни актове по 
прилагането му се установяват с актове на:
1. инспектори в областните дирекции по 
безопасност на храните, осъществяващи офи­
циален контрол;
2. държавни здравни инспектори по сми­
съла на Закона за здравето, осъществяващи 
официален контрол върху храните;
3. държавни служители на Министерството 
на земеделието, храните и горите, оправомо­
щени от министъра;
4. държавни служители на Министерство­
то на здравеопазването, оправомощени от 
министъра.
(2) Лицата по ал. 1, т. 1 имат право да 
проверяват пътните превозни средства, пре­
возващи храни на територията на съответната 
областна дирекция по безопасност на храните, 
включително право на достъп до всички до­
кументи, свързани с управляваното превозно 
средство и с извършвания превоз.
Чл. 139. Наказателните постановления по 
този закон и по подзаконовите нормативни 
актове по прилагането му се издават от:
1. директорите на областните дирекции 
по безопасност на храните – за нарушения, 
установени от лицата по чл. 138, ал. 1, т. 1;
2. директорите на регионалните здравни 
инспекции – за нарушения, установени от 
лицата по чл. 138, ал. 1, т. 2;
3. министъра на земеделието, храните и 
горите – за нарушения, установени от лицата 
по чл. 138, ал. 1, т. 3;
4. министъра на здравеопазването – за 
нарушения, установени от лицата по чл. 138, 
ал. 1, т. 4.
Чл. 140. Установяването на нарушенията, 
съставянето на актове, издаването, обжалва­
нето и изпълнението на наказателни поста­
новления се извършват по реда на Закона за 
административните нарушения и наказания.
ДОПЪЛНИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
§ 1. По смисъла на този закон:
1. „Административна област“ е област по 
смисъла на Закона за административно-тери­
ториалното устройство на Република България.
2. „Генерично обозначение“ е обозначение 
(наименование), традиционно използвано за 
обозначаване на особеност на клас храни или 
напитки, което би могло да внушава ефект 
върху здравето на човека и за което е полу­
чено одобрение от Европейската комисия по 
реда на Регламент (ЕС) № 907/2013.
3. „Груби нарушения“ са нарушения на 
изискванията на този закон или на норма­
тивните актове по прилагането му, довели 
до непосредствена опасност за здравето на 
хора, животни, до замърсяване на околната 
среда или до материални щети в размер над 
50 000 лв.
4. „Групи храни“ са храни, обединени на 
базата на техния произход и състав, както 
следва:
а) мляко, млечни продукти;
б) млечни аналози – имитиращи продукти, 
съдържащи в състава си мляко;
в) месо и месни продукти;
г) риба, рибни продукти и други морски 
храни;
д) яйца и яйчни продукти;
е) масла и мазнини;
ж) зърнено-житни храни и храни на зър­
нено-житна основа;
з) печива;
и) варива;
к) зеленчуци – сурови, консервирани, зам­
разени, изсушени, ферментирали, зеленчукови 
сокове;
л) плодове – пресни, замразени, изсуше­
ни, консервирани, под формата на нектари 
и плодови сокове, конфитюри, мармалади, 
желета и компоти;
м) ядки и маслодайни семена;
н) захар, захарни и шоколадови изделия, 
мед, трапезни подсладители;
о) соли, подправки и продукти за подпра­
вяне;
п) безалкохолни напитки;
р) бутилирани натурални минерални, из­
ворни и трапезни води;
с) пиво;
т) вино; 
у) високоалкохолни напитки;
ф) кафе, чай, какао;
х) консерви;
ц) готови за консумация кулинарни изделия;
ч) добавки, ензими и ароматизанти в 
храните;
ш) хранителни добавки;
щ) храни със специално предназначение, 
които поради специфичния си състав или 
начин на производство ясно се разграничават 
от храните за нормална консумация;
ю) други храни – майонези, сосове, сухи 
супи и бульони, пасти за намазване, мая и 
други.
5. „Дейност по производство, преработка 
и/или дистрибуция“ е отделна операция, 
извършвана върху храните, която попада в 
обхвата на един от етапите на производство, 
преработка и/или дистрибуция, но може да 
бъде извършвана самостоятелно по време 
или място. 
6. „Дистрибуция на храни“ е всеки етап на 
разпространението на храни, като съхранение, 
транспортиране, търговия, внос и износ на 
храни.
7. „Доставчик на услуги“ е лице, което 
извършва каквато и да е услуга на информа­
ционното общество, т.е. каквато и да е услуга, 
нормално предоставяна срещу възнагражде­