Държавен вестник, бр. 53, 2018 г., стр. 73

БРОЙ  53	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  73  
4.1.1. запознаване с документацията – проект 
и съответни изменения и допълнения, ако има 
такива; когато за съществуващи уредби проектът 
не е на разположение, се използва предварително 
направено заснемане;
4.1.2. проверка на място и чрез преглед уста­
новяване на изпълнението на защитата.
4.2. Техническите средства за реализиране на 
основната защита са:
4.2.1. защитни облицовки, чрез които токо­
водещите части с опасно напрежение трябва да 
са обхванати напълно от електроизолационен 
материал, който може да се снеме само чрез 
разрушаване;
4.2.2. защитни обвивки и прегради, които 
осигуряват степен на защита не по-малка от 
IP 2X; когато при нормални условия се получа­
ват отвори с по-големи размери, например по 
време на замяната на вложките на стопяеми 
предпазители, или когато по-големи отвори са 
необходими за правилното функциониране на 
електрообзавеждането, трябва:
а) да бъдат взети съответните мерки, за да 
се възпрепятстват хората да се допрат случайно 
до тоководещите части с опасно напрежение, и
б) да се осигури, доколкото е възможно, ин­
формация за хората, че частите, които стават 
достъпни през съответния отвор, са тоководе­
щи части и не трябва преднамерено да бъдат 
допирани;
4.2.3. защитни огради, които възпрепятстват 
или непредумишлено приближаване до токово­
дещите части, или непредумишлено допиране 
до тоководещи части с опасно напрежение по 
време на обслужване на електрообзавеждане в 
процеса на експлоатацията;
4.2.4. защитно разположение, при което ча­
стите на технологични уредби, които имат раз­
лични потенциали и биха могли да са достъпни 
за едновременно допиране, са разположени на 
такива разстояния една спрямо друга, че са извън 
зоната на досегаемост, определена в Наредба 
№ 1 от 2010 г. за проектиране, изграждане и 
поддържане на електрически уредби за ниско 
напрежение в сгради;
4.2.5. защитни блокировки, които осигуряват 
изключване на напрежението още преди да се 
създаде възможност за допиране до частите с 
опасни напрежения; трябва да допускат възста­
новяване на напрежението само след като вече 
е елиминирана възможността за допиране до 
частите с опасни напрежения;
4.2.6. допълнителна защита чрез прекъсвачи 
за токове с нулева последователност (RCD), ре­
ализирана чрез прекъсвачи с номинален ток на 
задействане до 0,03 А, използвана в случай на 
отпадане на други технически начини и средства 
за основна защита (защита срещу директен допир) 
или в случай на непредпазливост на ползвателите;
4.2.7. ограничаване на големината на тока 
или на енергията на разряда, което се прилага, 
когато е предвидено преднамерено допиране до 
тоководещи части с опасно напрежение или когато 
случайното допиране до такива части не може да 
бъде избегнато; токът, който би протекъл през 
тялото на човек, влизащ в контакт с тоководеща 
част с опасно напрежение, не трябва да преви­
шава 1 mA при променлив ток или 3 mA при 
постоянен ток или количеството електричество 
трябва да бъде ограничено до 0,5 µС;
4.2.8. безопасно свръхниско напрежение, ко­
ето не превишава 25 V ефективна стойност при 
променливо напрежение или 60 V при постоянно 
напрежение и се прилага в случай, че е предви­
дено преднамерено допиране до тоководещите 
части или когато случайното допиране до тях 
не може да бъде избегнато.
5. Проверка на защитата при дефект на изо-
лация (защита при индиректен допир)
5.1. Мерките за защита при дефект на изола­
ция се подразделят на:
5.1.1. мерки с използване на защитен про­
водник;
5.1.2. мерки без използване на защитен про­
водник.
5.2. Мерките с използване на защитен про­
водник са:
5.2.1. защитно заземяване;
5.2.2. автоматично изключване на захранва­
нето чрез максималнотоковата защита;
5.2.3. автоматично изключване на захранва­
нето чрез прекъсвачи за токове с нулева после­
дователност (RCD).
5.3. Мерките без използване на защитен 
проводник са:
5.3.1. защитно изолиране;
5.3.2. защитно разделяне;
5.3.3. безопасно свръхниско напрежение.
5.4. Проверката на мерките с използване на 
защитен проводник се извършва, както следва:
5.4.1. защитното заземяване се проверява за 
съответствие с изискванията на Наредба № 3 от 
2004 г. за устройството на електрическите уредби 
и електропроводните линии и Наредба № 1 от 
2010 г. за проектиране, изграждане и поддържане 
на електрически уредби за ниско напрежение в 
сгради, като се ползват и резултатите от про­
верките и оценките за съответствие съобразно 
приложения № 1 и № 3 на наредбата;
5.4.2. автоматичното изключване на захран­
ването чрез максималнотоковата защита се 
проверява за съответствие с изискванията на 
Наредба № 3 от 2004 г. и Наредба № 1 от 2010 г., 
като се ползват и резултатите от проверките и 
оценките за съответствие по приложения № 1, 
№ 3 и № 4 на наредбата;
5.4.3. автоматичното изключване на захранва­
нето чрез прекъсвачи за токове с нулева последо­
вателност (RCD) се проверява за съответствие с 
изискванията на Наредба № 3 от 2004 г. и Наредба 
№ 1 от 2010 г., като се ползват и резултатите 
от проверките и оценките за съответствие по 
приложение № 5 на наредбата.
5.5. Проверката на мерките без използване на 
защитен проводник се извършва, както следва:
5.5.1. защитното изолиране се проверява за 
съответствие с изискванията на Наредба № 3 от 
2004 г. и Наредба № 1 от 2010 г. чрез преглед;
5.5.2. защитното разделяне се проверява за 
съответствие с изискванията на Наредба № 3 от 
2004 г. и Наредба № 1 от 2010 г. чрез преглед;
5.5.3. безопасното свръхниско напрежение се 
проверява за съответствие с изискванията на 
Наредба № 3 от 2004 г. и Наредба № 1 от 2010 г. 
чрез преглед.