Държавен вестник, бр. 55, 2010 г., стр. 25

БРОЙ  55	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  25  
5. редовно и при необходимост организи­
ране на срещи с цел проверка качеството на 
сътрудничеството, обсъждане на нови стратегии 
за провеждане на съвместни дейности, планове 
за преследване и патрулиране, обмен на ста­
тистически данни и координиране на работни 
програми;
6. осъществяване на съвместни обучения в 
съответните институции;
7. отправяне на покана към представители 
на органите на другата страна за участие като 
наблюдатели в дейности от особена важност;
8. постоянен/ежедневен обмен на инфор­
мационни бюлетини, статистики, анализи на 
престъпността между териториалните структури 
на компетентните органи на страните.
Член 4 
Сътрудничество в областта на обучението и 
квалификацията
Страните си сътрудничат в областта на 
обучението и квалификацията на служителите 
на органите, по-специално чрез: определяне на 
лица за контакт, провеждане на консултации, 
планиране и провеждане на съвместни срещи, 
с оглед определяне на общи действия по обу­
чението и квалификацията на служителите във 
връзка с прилагането на това споразумение.
Член 5
Действия на служителите на органите на 
страните, извършвани под ръководството на 
органите на страната, на чиято територия се 
извършват 
(1) В случай на спешна необходимост слу­
жителите на компетентните органи могат по 
изключение да бъдат поставени под ръковод­
ството на компетентните органи на другата 
страна с цел предотвратяване на заплахите за 
обществения ред и сигурността, както и за борба 
с престъпността с оглед осигуряване изпълне­
нието на правомощията им, включително тези, 
свързани с упражняване на държавна власт. 
(2) Спешна необходимост по ал. 1 е налице 
тогава, когато мерките, които предстои да бъдат 
предприети, биха били неуспешни, сериозно 
застрашени или значително възпрепятствани 
при липсата на съвместни действия. 
(3) Служителите по ал. 1 имат право да 
действат като представители на държавна 
власт само под ръководството и в присъствието 
на компетентните служители на органите на 
страната, на чиято държавна територия дейст­
ват. В такъв случай те са длъжни да спазват 
националното законодателство на държавата, 
на чиято територия действат. Отговорността 
за съответните действия се поема от страната, 
на чиято държавна територия се извършват. 
Член 6
Сътрудничество при поискване
(1) Органите на страните си предоставят 
помощ при поискване в рамките на своите 
компетенции чрез изпращане на молба по 
стандартизиран образец, предвидена в Рамково 
решение 2006/960/ПВР на Съвета. 
(2) Органите на страните си предоставят по­
мощ за целите на предотвратяването и разкрива­
нето на престъпления, доколкото националното 
им законодателство не предвижда молбата да е 
отправена до органи на съдебната власт, както 
и молбата или нейното изпълнение не включва 
прилагането на принудителни мерки от страна 
на замолената страна, по-специално при:
1. идентифициране на собственици и водачи 
на моторни превозни средства, плавателните 
съдове и въздухоплавателни средства;
2. установяване на постоянен и настоящ 
адрес на лица;
3. проверка на разрешения за пребиваване;
4. проверка на документи за преминаване на 
границата, документи за самоличност, свидетел­
ства за управление на моторно превозно сред­
ство, регистрационни свидетелства, транспортни 
документи и актове за гражданско състояние;
5. установяване на идентичността на теле­
фонни абонати и абонати на други телекомуни­
кационни услуги, ако са обществено достъпни;
6. установяване на самоличността на лица;
7. проверка на произхода на стоки, например 
оръжия, моторни превозни средства и плава­
телни съдове, включително и запитвания за 
проследяване на каналите за продажба;
8. предоставяне на информация от поли­
цейските бази данни, както и информация от 
официални бази данни, които са обществено 
достъпни;
9. предоставяне на информация относно 
наркотични вещества, оръжия и взривни веще­
ства, както и информация относно подправка 
на парични знаци и други ценни книжа;
10. предоставяне на информация относно 
практическото изпълнение на мерките, свързани 
с трансгранично наблюдение, трансгранично 
преследване и контролирани доставки;
11. сравняване на следи от извършено прес­
тъпление;
12. координиране и вземане на решение 
относно първите мерки за преследване;
13. предоставяне на информация относно 
нелегална миграция и трафик на хора. 
(3) Ако замоленият орган не е компетентен 
да разгледа молбата, той я препраща на ком­
петентния орган. Същото важи и когато ком­
петентният орган е орган на съдебната власт. 
Замоленият орган информира молещия орган 
за препращането на молбата, а компетентният 
да разгледа молбата орган предоставя отговора 
директно на молещия орган.