Държавен вестник, бр. 48, 2017 г., стр. 26

СТР.  26	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  48
чрез съответното формирование (структура), а 
връчването на други служители или работни-
ци може да се осъществи чрез работодателя.
(3) Извън неотложните случаи по чл. 12, 
ал. 2 от Закона за военната полиция съобще-
нията за призоваване се връчват на:
1. лицето, за което са предназначени, или 
на негови законни представители;
2. пълнолетен член на семейството, а ако 
няма такъв – на председателя на етажната 
собственост, портиер, съквартирант или 
съсед, когато той поеме задължение да ги 
предаде – при отсъствие на лицето, за което 
са предназначени.
(4) Съобщенията се връчват срещу раз-
писка, в която се отбелязват датата на връч­
ване, името и длъжността на лицето, което 
е извършило връчването, данни за лицето, 
което е получило съобщението, а когато то е 
различно от лицето, за което е предназначено 
съобщението – и трите му имена, адресът и 
отношението му с лицето, на което трябва 
да се връчат.
(5) Когато получателят по ал. 3, т. 1 не 
може или откаже да получи или да подпише 
съобщението, лицето, което го връчва, прави 
бележка за това върху разписката в присъст-
вието на поне един свидетел, който също се 
подписва, при което съобщението се счита 
за редовно връчено.
Чл. 39. (1) Органите на Службата могат да 
извършват проверки по чл. 12 от Закона за 
военната полиция за установяване самолич-
ността на лице: 
1. за което има данни, че е извършило 
престъпление или друго нарушение на уста-
новения ред или военната дисциплина;
2. когато това е необходимо за разкрива-
не или разследване на престъпления и при 
образувано административнонаказателно 
производство;
3. при осъществяване на контрол по ре-
довността на личните документи (документи 
за самоличност);
4. при осъществяване на дейности по охрана;
5. по искане на друг държавен орган за 
оказване на съдействие при условия и по ред, 
предвидени в закон.
(2) Установяването на самоличността се 
извършва по начините, установени в Закона 
за военната полиция. 
(3) Когато самоличността на лицето не 
може да се установи, се извършва идентифи-
кация на същото.
Чл. 40. (1) Заповедта за задържане на лице 
се подписва от компетентния орган по чл. 13, 
ал. 5 от Закона за военната полиция и следва 
да съдържа: 
1. името, длъжността и местоработата на 
лицето, издало заповедта;
2. фактическите и правните основания за 
задържането;
3. данни, индивидуализиращи задържаното 
лице;
4. датата и часа на задържането;
5. правата на задържаното лице:
а) да обжалва пред съда законността на 
задържането;
б) на адвокатска защита от момента на 
задържането;
в) на медицинска помощ;
г) на телефонно обаждане, с което да съ-
общи за своето задържане;
д) да се свърже с консулските власти на 
съответната държава, в случай че не е бъл-
гарски гражданин;
е) да ползва преводач, в случай че не раз-
бира български език.
(2) Задържаното лице попълва декларация, 
че е запознато с правата си, както и за на-
мерението си да упражни или да не упражни 
правата си по ал. 1, т. 5, букви „б“ – „е“ и се 
подписва на заповедта.
(3) Отказът или невъзможността на задър-
жаното лице да подпише заповедта и/или да 
попълни декларацията по ал. 2 се удостоверява 
с подписа на един свидетел.
(4) Заповедта за задържане по ал. 1 се 
подписва в три екземпляра, като един се 
връчва на задържаното лице непосредствено 
след нейното издаване, един се прилага към 
преписката и един се архивира в съответната 
регистратура. Заповедта се вписва в книга за 
задържани лица, като се отбелязва номерът є.
(5) Заповедта по ал. 1 не се издава за 
лица, за които е постановено принудително 
довеждане или са задържани по реда на На-
казателно-процесуалния кодекс. 
(6) Срокът за задържане по чл. 13, ал. 1 от 
Закона за военната полиция започва да тече от 
момента на ограничаване правото на лицето 
на свободно придвижване, като точният час 
се отбелязва в заповедта за задържане.
Чл. 41. (1) Задържаните се охраняват посто-
янно чрез охрана и/или технически средства 
с цел предотвратяване на бягство, нападение, 
самонараняване или придобиване на вещи 
и предмети, които впоследствие могат да 
послужат за това.
(2) При извършване на задържане органите 
на Службата вземат мерки за осигуряване на 
личната си безопасност. 
(3) Мерките по ал. 2 се изразяват в из-
вършване на проверка на лицето за наличие 
на опасни за живота и здравето предмети 
или вещи и готовност на военнополицейския 
орган във всеки момент да въздейства върху 
задържаните лица с предупреждение, сила, 
помощни средства или оръжие.
(4) Всички действия по приемането, пре-
даването, настаняването, служебното при­
движване, свиждането и освобождаването на