Държавен вестник, бр. 57, 2018 г., стр. 42

СТР.  42	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  57
посочената от органа, наложил обезпечител-
ната мярка, банкова сметка.
(3) Гаранцията се освобождава от органа, 
наложил обезпечителната мярка, в 10-дневен 
срок по банкова сметка, посочена от чужде-
неца, след:
1. постъпване на доказателства за изпъл-
нение на наложената принудителна админи-
стративна мярка;
2. отмяна на наложената обезпечителна 
мярка по чл. 44, ал. 5, т. 2 от ЗЧРБ;
3. отмяна на наложената принудителна 
административна мярка.
(4) Гаранцията остава в полза на държа-
вата, когато:
1. чужденецът не изпълнява условията на 
наложената му друга обезпечителна мярка по 
чл. 44, ал. 5 от ЗЧРБ;
2. посочената от чужденеца сметка не е 
активна или е изтекла една година от въз-
никване на основанието за възстановяване 
на гаранцията;
3. чужденецът направи опит или напусне 
територията на Република България не по 
законоустановения начин.
(5) Органът, наложил обезпечителната 
мярка по чл. 44, ал. 5, т. 2 от ЗЧРБ, изда-
ва решение, с което установява наличието 
на обстоятелствата по ал. 4 и определя, че 
сумата по гаранцията не подлежи на възста-
новяване. Решението може да се обжалва по 
реда на АПК.
(6) Всички банкови разходи, свързани с 
обслужването на гаранцията, включително 
за нейното възстановяване, са за сметка на 
чужденеца.
Чл. 72в. (1) В случаите на принудително 
настаняване на чужденец в специален дом за 
временно настаняване на чужденци компетент-
ният орган по чл. 44, ал. 1 от ЗЧРБ, наложил 
принудителната административна мярка, или 
директорът на дирекция „Миграция“, в случа-
ите след изтичане на първоначалния срок на 
настаняване, може да наложи обезпечителна 
мярка по чл. 44, ал. 5 от ЗЧРБ.
(2) При налагане на обезпечителна мярка 
по чл. 44, ал. 5, т. 2 от ЗЧРБ чужденецът се 
освобождава от специалния дом за временно 
настаняване на чужденци след внасяне на 
сумата по определената гаранция.
Чл. 72г. (1) При налагане на обезпечителна 
мярка по чл. 44, ал. 5, т. 3 от ЗЧРБ в запо-
ведта се посочват видът, номерът, датата на 
издаване и датата на валидност на представе-
ния от чужденеца паспорт или друг валиден 
документ за пътуване в чужбина.
(2) Преди издаване на заповедта по ал. 1 
чужденецът представя документа за извършва-
не на проверка, за което се съставя протокол 
за доброволно предаване.
(3) За връщането на представения в залог 
паспорт или друг документ за пътуване се 
съставя разписка.“
§ 24. В чл. 74, ал. 1 се създава изречение 
второ: „При наличие на споразумение за об-
ратно приемане, ако чужденецът не отговаря 
или е престанал да отговаря на условията за 
влизане и пребиваване на територията на 
Република България и няма редовен документ 
за пътуване, органите на Главна дирекция 
„Гранична полиция“ (ГДГП) снабдяват чуж-
денеца с такъв документ чрез компетентните 
органи на третите държави по реда на спо-
разумението.“ 
§ 25. Създава се чл. 74а:
„Чл. 74а. (1) Когато незаконно пребиваващ 
чужденец не може да бъде снабден с документ 
по чл. 74, ал. 1 и трябва да бъде изпълнена 
принудителната административна мярка по 
чл. 41 от ЗЧРБ, органите на дирекция „Миг-
рация“ могат да издадат Европейски пътен 
документ за връщане съгласно изискванията 
на Регламент (ЕС) 2016/1953 на Европейския 
парламент и на Съвета от 26 октомври 2016 г. 
за утвърждаване на Европейски пътен доку-
мент за връщането на незаконно пребиваващи 
граждани на трети държави и за отмяна на 
Препоръката на Съвета от 30 ноември 1994 г. 
(ОВ, L 311/13 от 17 ноември 2016 г.). Органите 
на ГДГП издават Европейски пътен документ 
при наличие на споразумение за обратно 
приемане.
(2) Документът по ал. 1 може да бъде изда-
ден само в случай че е признат от държавата, 
в която ще бъде върнат чужденецът.“
§ 26. В чл. 75, ал. 1 думите „дежурния 
служител или на началника на смяна на гра-
ничния контрол“ се заменят с „началника на 
дежурната смяна“.
§ 27. В чл. 76 ал. 1 се отменя.
§ 28. В чл. 77 ал. 2 и 3 се отменят. 
§ 29. Параграф 2 от допълнителните раз-
поредби се изменя така:
„§ 2. По смисъла на правилника:
1. „Непридружен“ е малолетен или не-
пълнолетен чужденец, който се намира на 
територията на Република България и не 
е придружен от свой родител или от друго 
пълнолетно лице, което отговаря за него по 
силата на българския закон или обичай.
2. „Лица, отговорни по силата на закон“ 
за непридружен малолетен или непълнолетен 
чужденец извън родителите са настойниците 
или попечителите, определени или назначени 
с акт на компетентен по правото на съответ-
ната държава орган на власт.
3. „Лица, отговорни по силата на обичая“ 
за непридружен малолетен или непълнолетен 
чужденец са пълнолетните роднини по права 
възходяща линия без ограничение в степените, 
както и пълнолетните роднини по съребрена 
линия до трета степен включително.“
§ 30. Създава се приложение № 6б към 
чл. 63к, ал. 1, т. 1: