Държавен вестник, бр. 13, 2012 г., стр. 88

СТР.  88	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  13
(2) В участъците на тектонични разломи, 
които се пресичат от тунели и по които е 
възможно раздвижване на земни маси, се 
предвиждат съответните мерки за сигурност 
на съоръжението.
Чл. 137. За тунели в планински райони със 
сеизмичен коефициент Кс ≤ 0,15 се допуска 
облицоване с торкретбетон, съчетано с ан-
керно закрепване. 
Чл. 138. В райони със сеизмичен коефи-
циент Кс ≤ 0,15 се допуска използването на 
бетонни портали.
Чл. 139. В местата на присъединяване към 
основния тунел на камери и спомагателни 
тунели (вентилационни, дренажни и др.) се 
предвиждат деформационни фуги.
Г л а в а  п е т а
ХИДРОТЕХНИЧЕСКИ СЪОРЪЖЕНИЯ
Раздел I
Общи положения
Чл. 140. (1) При проектирането на без-
напорни съоръжения от всички класове на 
значимост и на водоподпорни съоръжения от 
класове ІІІ и ІІ, както и за предварителни 
проучвания на водоподпорни съоръжения от 
клас ІV съгласно табл. 2 сеизмичността на 
площадката се определя съгласно приложения 
№ 2 и 3, като се отчитат и инженерно-гео-
ложките данни за нея. 
(2) При проектирането на водоподпорни 
съоръжения в райони с Кс ≤ 0,05 и при почви 
от група D се приема Кс = 0,10.
(3) Проектирането на водоподпорни съо-
ръжения в райони с Кс > 0,27 и при почви от 
група D се допуска след технико-икономическа 
обосновка.
Чл. 141. Водоподпорни съоръжения от 
клас ІV се проектират по уточнени характе-
ристики на сеизмичното въздействие, които 
се определят въз основа на микросеизмични 
изследвания.
Чл. 142. При проектирането водоподпор-
ните съоръжения се осигуряват на сеизмични 
въздействия и за периода на изграждането 
им, като сеизмичният коефициент се умно-
жава с 0,5.
Чл. 143. (1) Хидротехническите съоръже-
ния, земната основа и бреговите склонове в 
отвора на съоръжението и в зоната на во-
дохранилището се проектират при спазване 
изискванията на чл. 15, 151 и 152.
(2) За водоподпорни съоръжения от клас ІV, 
разположени в райони с Кс > 0,10, може да се 
извършват допълнителни изчисления с реални 
или синтезирани акселограми, най-вероятни 
за района, в който попада съоръжението. 
Максималните амплитуди на ускоренията в 
земната основа се приемат не по-малко от 
Кс g. В този случай съоръженията се изчисля-
ват на сеизмични въздействия при отчитане 
развитието на нееластични деформации в 
конструкцията и при допускане на частични 
повреди, които не застрашават общата сигур-
ност на съоръжението.
Чл. 144. Хидротехническите съоръжения 
и земната основа се изчисляват при спазване 
изискванията на нормите за проектиране на 
съответните видове съоръжения, като се отчи-
та и изчислителното сеизмично въздействие, 
определено съгласно чл. 15. При изчисленията 
се вземат предвид сеизмичните въздействия 
от теглото на съоръжението, от присъеди-
нената водна маса (или хидродинамичното 
налягане), от вълните във водохранилището 
и от динамичните натоварвания на почвата, 
предизвикани от земетресение.
Чл. 145. (1) Деформационните и якостните 
характеристики на материалите в съоръжени-
ето се определят експериментално. Допуска 
се приемането на деформационни характе-
ристики, осреднени по цялото сечение или 
по обема на съоръжението. При отчитане на 
сеизмичните въздействия съгласно чл. 15 се 
допуска използването на статичните якост-
ни характеристики, като допълнителният 
коефициент γk за бетонни и стоманобетонни 
конструкции се приема 1,20.
(2) При динамичното изследване с реал-
ни и синтезирани акселограми се използват 
изчислителните динамични деформационни 
и якостни характеристики на материалите.
(3) При наличие на несвързани водонасите-
ни почви в основата или в тялото на съоръже-
нието се извършва оценка на минималната им 
допустима плътност, удовлетворяваща услови-
ето на динамична устойчивост на структурата, 
както и на възможността за намаляване на 
якостта на срязване вследствие втечняване на 
почвата при сеизмични въздействия.
Чл. 146. За съоръжения от земноскални 
материали се допускат остатъчни деформации 
и частични повреди (слягания, премествания, 
пукнатини и др.), които няма да имат опасни 
последствия и да доведат до разрушаване на 
съоръжението, ако същите могат да бъдат 
отстранени след земетресение. Запазването на 
елементите на напорния фронт при повторно 
въздействие на земетръс трябва да се осигурява 
без ремонт с два пъти по-нисък сеизмичен 
коефициент. За бетонни и стоманобетонни 
хидротехнически съоръжения граничните 
състояния се определят в съответствие с 
изискванията на нормативните актове за 
конкретните видове съоръжения.
Чл. 147. Скалните масиви, образуващи 
бреговите склонове, преместването и падането 
на които може да предизвикат повреди на 
основните съоръжения на хидровъзела или 
да доведат до образуване на опасни преливни 
вълни, се проверяват на устойчивост и на 
сеизмични въздействия.