Държавен вестник, бр. 36, 2011 г., стр. 21

БРОЙ  36	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  21  
не засяга установената (1999 г.) начална по­
зиция в закона – население до 5000 души. 
Законодателят не е счел за нужно да изменя 
стъпката на нарастването на броя население, 
срещу който се полага брой съветници. Над 
30 000 души население обаче в оспорената 
уредба се намалява броят на съветниците с 
20 %. Следва изводът, че изменението на чл. 19, 
ал. 1 ЗМСМА не обхваща всички категории 
различни по численост на населението общи­
ни, а засяга само общините с население над 
30 000 души. При това стъпката в нарастването 
на населението се запазва, но срещу същия 
брой население сега се полага по-малък брой 
съветници, което означава, че в общините с 
население над 30 000 представителността в 
местния представителен орган е намалена. 
Така населението в тях се оказва „подпред­
ставено“, а редуцирането броя на общинските 
съветници е направено механично, без ясен 
критерий, което води до засилване на диспро­
порциите между различните общини.
Представителността е същностен признак 
на общинския съвет като орган на местното 
самоуправление. Общинският съвет принад­
лежи към системата от представителни орга­
ни на съвременната демократична държава, 
състояща се от националния представителен 
орган – Народното събрание, и от местните 
представителни органи – общинските съвети. 
Общинските съветници са пряко избирани от 
народа на общината (чл. 138 от Конституция­
та) за 4 години, чрез което са демократично 
легитимирани и демократично възприемани. 
Така народът на общината е общопредставен 
чрез избраните от него общински съветници; 
те, от своя страна, избират други органи на 
общината – районни кметове, заместник-кме­
тове, общински наместници, комисии и др., 
и по този начин ги снабдяват с демократична 
легитимност. Представителният характер на 
общинския съвет като орган на местното са­
моуправление принадлежи към сърцевината 
на демократичното управление, като посту­
лира равно участие на гражданите в него 
чрез съразмерно отразяване на тяхната воля.
В мотивите към проекта на Изборния кодекс 
намаляването броя на съветниците е мотивира­
но с постъпили искания на общински съвети и 
граждански организации, а в пленарната зала 
на Народното събрание – със стремеж към 
повече ефективност на общинските съвети, т.е. 
ефективност срещу представителност. Съдът 
е на мнение, че аргументът за ефективност 
на един многоличен представителен орган 
има релевантност при работата на такъв ор­
ган – дали органът функционира рационално, 
зависи от волята и организацията, а не пряко 
от броя на членовете му. За да са гарантирани 
избирателните права на гражданите, такова 
ограничаване на представителността трябва 
да почива на обосновани конституционни 
цели, каквито не се съдържат нито в моти­
вите, нито в тези оспорени разпоредби на 
Изборния кодекс.
Намаляването броя на общинските съвет­
ници под определен праг намалява представи­
телността на органа на местно самоуправление 
и застрашава принципите на демократичната 
държава и политическия плурализъм. Колкото 
по-малко са общинските съветници, толко­
ва по-голяма е вероятността в общинския 
съвет да попаднат само местните лидери на 
политическите партии. Така се снижават 
възможностите за периодична и системна 
частична промяна на политическия елит с 
вероятност да се стигне до непроменяемост 
на състава на местните общински съвети. 
А това е предпоставка за олигархизиране 
на системата за местно самоуправление. По 
изложените съображения Конституционният 
съд заключава, че намаляването на предста­
вителния характер на общинските съвети в 
големите общини, без да е съпроводено с въ­
веждане на нова норма на представителност, е 
нарушение на конституционните принципи на 
демократичната държава и представителната 
демокрация (преамбюла, чл. 1, ал. 2 и чл. 2, 
ал. 1 от Конституцията) и на политическия 
плурализъм (чл. 11 от Конституцията), поради 
което обявява противоконституционност на 
уредбата на § 19, т. 2 ИК.
Точка 3 съдържа изменение на чл. 30, 
ал. 4 ЗМСМА, разположено е в букви „а“ и 
„б“. Уредбата в буква „а“ добавя към изброе­
ните основания за предсрочно прекратяване 
пълномощията на общински съветник нова 
т. 12 – „при установяване на неизбираемост“. 
Това основание не е противоконституционно, 
тъй като изричното му закрепване предста­
влява развитие на конституционно устано­
веното равно избирателно право (чл. 10 от 
Конституцията) – правото да бъдеш избиран. 
Уредбата в буква „б“ съдържа формално и 
задължително прецизиране на конкретно за­
коново препращане – вместо към отменения 
Закон за местните избори, препращането да 
е към действащия Изборен кодекс. Уредбата 
на цялата т. 3 от § 19 ИК не е противокон­
ституционна.
Точка 4. С изменението в т. 4 в главата 
„Общински съветник“ на ЗМСМА се създават 
нови текстове – чл. 37а и чл. 37б: „Чл. 37а. 
(1) При напускане на група или изключва­
не от състава є общинският съветник губи 
мястото си в комисиите като представител 
на съответната група и други изборни длъж­
ности в общинския съвет. (2) Общински 
съветник, напуснал или изключен от група, 
става независим общински съветник и не 
може да бъде приет за член на друга група. 
Чл. 37б. Не могат да се образуват групи от 
независими общински съветници, както и да 
се сливат или разделят съществуващи групи.“ 
Текстовете са по вносител и са мотивирани с 
преборването на т.нар. политическо номадство 
в общинските съвети.
Искането е основателно.