Държавен вестник, бр. 45, 2000 г., стр. 5

Б Р О Й 45
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  5
ПРОТОКОЛ
При подписването на договора за взаимно
насърчаване и защита на инвестициите между
правителството на Република България и пра-
вителството на Република Куба долуподписа-
ните постигнаха съгласие върху следната раз-
поредба, която ще бъде считана за неразделна
част от този договор:
Към чл. 9, т. 3:
В случай на спорове по отношение на чл. 4,
5, 6 и 7 от този договор засегнатият инвеститор
може алтернативно да избере да отнесе спора
за решаване пред Международния център за
разрешаване на инвестиционни спорове (ICSID),
създаден по силата на Конвенцията за урежда-
не на инвестиционни спорове между държави и
граждани на други държави, подписана във Ва-
шингтон на 18 март 1965 г., в случай че и двете
договарящи страни са страни по тази конвенция.
Съставен в два екземпляра в София на 16
декември 1998 г. на български, испански и анг-
лийски език, като всички текстове имат еднак-
ва сила. В случай на различия при тълкуването
на този договор предимство има текстът на
английски език.
29194
МИНИСТЕРСТВО НА ТРУДА
И СОЦИАЛНАТА  ПОЛИТИКА
СПОГОДБА
между правителството на Република Бълга-
рия и правителството на Чешката република
за взаимно наемане на работа на граждани на
Република България и граждани на Чешката
република
(Утвърдена с Решение № 219 от 24 април 2000 г.
на Министерския съвет. В сила от 4 май 2000 г.)
Правителството на Република България и
правителството на Чешката република (нари-
чани “договарящи страни”),
ръководени от принципите на добрите взаи-
моотношения,
ръководени от желанието да развиват ико-
номическо сътрудничество с оглед нуждите на
пазара на труда в двете държави,
се договориха за следното:
Член 1
(1) Тази спогодба се отнася за гражданите на
Република България с постоянно местожител-
ство на територията на Република България и
гражданите на Чешката република с постоянно
местожителство на територията на Чешката
република (наричани “граждани”), които в съот-
ветствие със законодателството на двете дър-
жави временно изпълняват трудова дейност на
територията на другата договаряща страна (на-
ричана “приемаща държава”).
(2) Гражданите могат да бъдат наемани на
работа по всички професии, чието практикува-
не съгласно законодателството на приемащата
държава не е ограничено за чужденци. За про-
фесии, за чието упражняване се изисква специ-
ално разрешение, е необходимо получаването
на такова разрешение.
Член 2
(1) Органи на договарящите страни, които
отговарят за изпълнението на тази спогодба
(наричани “упълномощени органи”), са:
в Република България—Министерството на
труда и социалната политика на Република
България;
в Чешката република—Министерството на
труда и социалните дела на Чешката република.
(2) Изпълнението на тази спогодба се възлага:
в Република България—на Националната
служба по заетостта;
в Чешката република—на Министерството
на труда и социалните дела  (Администрация на
Службата по заетостта и регионалните органи
по труда) (наричани “компетентни органи”).
(3) След подписване на спогодбата органите
по ал. 1 и 2 незабавно съгласуват механизма за
нейното практическо реализиране и формите
на съвместна дейност.
Член 3
(1) Наемането на работа на граждани се осъ-
ществява посредством компетентните органи.
Тези органи съдействат при търсенето и заема-
нето на работни места.
(2) Посредническа дейност могат да осъщес-
твяват също юридически или физически лица,
упълномощени за това от държавния орган, на
чиято територия е тяхното седалище. Тази дей-
ност на територията на приемащата държава се
извършва само при условията, определени от
законодателството на тази държава.
Член 4
(1) Съгласно условията на тази спогодба
гражданин може да извършва трудова дейност
на територията на приемащата държава за пе-
риод, за който получи разрешение за работа:
а) въз основа на трудов договор с работода-
тел от тази страна (наричан “работник”):
—за период до една година с възможност за
продължаване най-много с още една година;
—за период до шест месеца през календарна
година за сезонна работа и работа на учащи се
младежи по време на ваканция;
б) в рамките на трудово правоотношение с
работодател със седалище на територията на
едната държава, който го изпраща за изпълне-
ние на определена трудова дейност на терито-
рията на другата държава въз основа на търгов-
ски или друг договор (наричан “контракт”),
сключен с юридическо или физическо лице от
приемащата държава:
—за период до една година с възможност
за продължаване за периоди до една година,
но най-много до приключване на дейностите
по контракта.
(2) На територията на приемащата държава
гражданите нямат право да извършват каквато и
да било друга дейност срещу заплащане и не мо-
гат да бъдат наемани на работа на друго работно
място освен това, за което са получили разреше-
ние за работа. Компетентният орган, издаващ
разрешение за работа, при обосновани случаи
може да одобри промяна на работното място.