Държавен вестник, бр. 103, 2005 г., стр. 48

С Т Р .  48
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  103
Плащане на застрахователно обезщетение
или сума
Чл. 193. (1) При настъпване на застрахова-
телно събитие застрахователят е длъжен да
плати на застрахования застрахователно обез-
щетение или сума.
(2) Застрахователят не може да бъде задъл-
жаван над застрахователната сума, освен кога-
то това е предвидено в този кодекс или е угово-
рено между страните.
Самоучастие
Чл. 194. (1) Страните по застрахователния
договор могат да уговорят самоучастие на за-
страхования, което се изразява в поемане от него
на част от отговорността в случай на настъпва-
не на застрахователно събитие. Самоучастието
може да бъде безусловно или условно.
(2) При безусловното самоучастие застрахо-
ваният поема отговорността от настъпване на
застрахователно събитие до определен размер
при всяка вреда.
(3) При условното самоучастие застрахова-
телят заплаща целия размер на вредата, ако той
надвишава размера на самоучастието, опреде-
лен в застрахователния договор. Вредите, кои-
то не надвишават установения по застрахова-
телния договор размер на условното самоучас-
тие, се поемат от застрахования.
(4) Размерът на самоучастието не може да
надхвърля 50 на сто от застрахователната сума
по договора.
(5) Самоучастие не се допуска по задължител-
ните застраховки на рискове във връзка с живота
и здравето на физически лица по задължителна-
та застраховка “Гражданска отговорност” на ав-
томобилистите, както и по застраховки “Живот”.
Застрахователен интерес
Чл. 195. (1) Недействителен е застраховате-
лен договор, сключен при липса на застрахова-
телен интерес.
(2) Застрахованият може да иска връщане
на цялата платена премия или на платената част
от нея при разсрочено плащане, освен ако е знаел
или е трябвало да знае за липсата на застрахо-
вателен интерес.
(3) Застрахователният договор се прекратя-
ва, ако интересът отпадне по време на неговото
действие. Застрахователят има право да задър-
жи частта от премията, съответстваща на из-
теклия срок на застрахователния договор до
неговото прекратяване.
Прекратяване
Чл. 196. (1) Застрахователният договор се
прекратява с изтичането на срока, за който е
сключен, както и в случаите, предвидени в този
кодекс.
(2) Застрахователният договор може да се
прекрати и на основания, предвидени в него, ко-
гато те не противоречат на правилата на добрите
нрави и интересите на потребителите на застра-
хователни услуги не се засягат необосновано.
Давност
Чл. 197. Правата по застрахователния дого-
вор се погасяват с тригодишна давност считано
от датата на настъпване на застрахователното
събитие, а при застраховки “Живот” и “Злопо-
лука” и при застраховки “Гражданска отговор-
ност” по т. 10—13 на раздел II, буква “А” от
приложение № 1—с петгодишна давност от да-
тата на настъпване на събитието.
Несеквестируемост
Чл. 198. (1) Не се допуска принудително из-
пълнение върху застрахователна сума по заст-
раховка “Живот” и “Злополука”, както и върху
обезщетение по застраховка “Гражданска от-
говорност”.
(2) Принудително изпълнение върху застра-
хователно обезщетение по имуществена заст-
раховка се допуска, ако то е могло да се насочи
върху застрахованото имущество.
Съзастрахователен договор
Чл. 199. (1) Със съзастрахователния договор
двама или повече застрахователи разпределят
помежду си отговорността по вече сключен от
един от тях застрахователен договор или по
договор, който предстои да бъде сключен.
(2) В съзастрахователния договор страните
задължително определят:
а) водещия застраховател;
б) съотношението, в което застрахователи-
те поемат отговорността;
в) разпределението на застрахователната
премия;
г) приложимите общи условия.
(3) Отношенията със застрахования по заст-
рахователния договор се осъществяват от воде-
щия застраховател, ако друго не е уговорено.
(4) В седемдневен срок от сключването на
застрахователния договор водещият съзастрахо-
вател уведомява застрахования за обстоятелст-
вата по ал. 2, ако те не са видни от застраховател-
ния договор. Когато застрахованият е физическо
лице, уведомяването става по реда на чл. 185.
(5) Застрахованият има право да прекрати
застрахователния договор с писмено предизвес-
тие, отправено до водещия съзастраховател в
седемдневен срок от уведомяването по ал. 4.
(6) Когато застрахованият е бил уведомен
по ал. 4, съзастрахователите отговарят към него
всеки за своята част съобразно съотношението,
в което са поели отговорността, освен ако в
застрахователния договор е уговорено друго.
Г л а в а  д е в е т н а д е с е т а
ИМУЩЕСТВЕНО ЗАСТРАХОВАНЕ
Раздел I
Общи положения
Предмет на застрахователния договор
Чл. 200. Предмет на застрахователния до-
говор за имуществено застраховане може да
бъде всяко право, което за застрахования е
оценимо в пари.