Държавен вестник, бр. 49, 2002 г., стр. 31

Б Р О Й  49
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  31
Член 31
Автентични текстове, депозитар
Оригиналът на тази конвенция, английски-
ят и немският текст на която са еднакво автен-
тични, се депозира при правителството на Ре-
публика Румъния, което изпраща заверени ко-
пия на договарящите страни.
В уверение на което долуподписаните в ка-
чеството си на надлежно упълномощени от сво-
ите правителства представители подписаха кон-
венцията за сътрудничество при опазване и ус-
тойчиво използване на река Дунав (Конвенция
за опазване на река Дунав).
Подписано в София на 29 юни 1994 г.
Приложение I
Част 1
Най-добрите налични технологии
1. Използването на най-добрите налични тех-
нологии отдава значение на използването на без-
отпадъчни технологии, ако има такива.
2. Терминът “най-добрите налични технологии”
означава най-съвременният етап на развитие (ниво
на техниката) на процесите, съоръженията или
методите на работа, които посочват практическа-
та приложимост на специфични мерки за ограни-
чаване на изпускането, емисиите и отпадъците. При
определянето дали даден набор от процеси, съоръ-
жения и методи на работа представляват най-доб-
рите налични технологии изобщо или в конкретен
случай специално внимание се обръща на:
(а) сравнимите процеси, съоръжения или мето-
ди на действие, които са били успешно изпробвани
в най-последно време;
(б) технологичните постижения и промени в
научните знания и разбирания;
(в) икономическата изпълнимост на подобни
технологии;
(г) сроковете за инсталиране както в нови, така
и в съществуващи предприятия;
(д) естеството и обема на съответните изпуска-
ни вещества и емисии.
3. От това следва, че това, което е “най-добрата
налична технология” за специфичен процес, ще се
променя във времето в светлината на технологич-
ните постижения, икономическите и социалните
фактори, както и на промените в научните знания
и разбирания.
4. Ако намаляването на изпусканите количест-
ва емисии в резултат на използването на най-доб-
рите налични технологии не доведе до екологи-
чески приемливи резултати, трябва да бъдат при-
ложени допълнителни мерки.
5. Понятието “технологии” включва както из-
ползваната технология, така и начина, по който
инсталацията е проектирана, изградена, поддър-
жана, използвана и демонтирана.
Част 2
Най-добра екологична практика
1. Най-добрата екологична практика означава
прилагането на най-подходящата комбинация от
стратегии и мерки за екологичен контрол в опре-
делен отрасъл.
2. При определянето на това, коя комбинация
от мерки представлява най-добрата екологична
практика изобщо или в конкретен случай, се обръ-
ща особено внимание на:
принципа за превантивните мерки;
екологичната опасност от даден продукт и не-
говото производство, използване и окончател-
но депониране (принцип на отговорността);
заместване с по-малко замърсяващи дейности
или вещества и икономия на ресурси, включи-
телно енергия (принцип на минимизацията);
мащабите на използване;
потенциалните екологични изгоди или загуби,
в резултат на заместване на материали или
дейности;
постиженията и промените в научните знания
и разбирания;
сроковете за прилагане;
социалното и икономическото отражение.
3. От това следва, че най-добрите екологич-
ни практики за специфичен източник се проме-
нят с времето в светлината на технологичните
постижения, икономическите и социалните фак-
тори, както и на промените в научните знания и
разбирания.
4. Ако намаляването на въздействията в резул-
тат на използване на най-добрите екологични прак-
тики не доведе до екологически приемливи резул-
тати, трябва да се вземат допълнителни мерки и
най-добрите екологични практики да бъдат под-
ложени на преоценка.
Приложение II
Промишлени отрасли и опасни вещества
Част 1. Списък на промишлените
отрасли и промишлености
(1) В отраслите на производство на топлинна
енергия, електроенергия и рудодобив:
(а) пречистване на вентилационни и изгорели
газове, шлака, кондензати от топлоцентрали;
(б) охладителни системи;
(в) подготовка на въглища и обогатяване на
руда;
(г) повишаване на качеството на въглищата
и регенериране на въглищни продукти, брике-
тиране;
(д) производство на лигнитни въглища, акти-
вен въглен, сажди.
(2) Добив на нерудни изкопаеми, производство
на строителни материали, стъкло и керамика:
(а) производство на фиброцимент и фиброци-
ментни продукти;
(б) производство и преработка на стъкло, стък-
лени влакна, минерални влакна;
(в) производство на керамични продукти.
(3) В отрасъла на металургията и обработката
на металите:
(а) металообработване: галванични цехове, ин-
сталации за киселинно разяждане (ецване), инста-
лации за анодно окисляване, инсталации за горе-
що полиране, инсталации за горещо поцинковане,
инсталации за закаляване, производство на печат-
ни платки, производство на акумулатори, цехове
за емайлиране, машиностроителни работилници,
цехове за полиране;