Държавен вестник, бр. 38, 2009 г., стр. 44

С Т Р .  44
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  38
димо, за наличие на ендотоксини. Трябва да се
поддържа документацията на резултатите от мо-
ниторинга и предприетите действия.
10.65. Дейностите в чистите помещения трябва
да са сведени до минимум, като движението на
персонала следва да бъде контролирано и строго
определено, особено когато се извършват асептич-
ни производства, за да се предотврати наднормено
отделяне на частици и микроорганизми, дължащо
се на твърде резки движения. Температурата и
влажността на средата не трябва да бъдат непод-
ходящо високи с оглед на естеството на използва-
ното облекло.
10.66. Микробиологичното замърсяване на из-
ходните материали трябва да бъде сведено до ми-
нимум. Спецификациите трябва да включват изис-
квания за микробиологично качество, когато това
е посочено като необходимо в резултат на монито-
ринга.
10.67. Използването на контейнери и материа-
ли, отделящи влакна, трябва се избягва в чистите
зони.
10.68. При необходимост трябва да бъдат пред-
приети мерки за свеждане до минимум на замър-
сяването на готовия лекарствен продукт с меха-
нични частици.
10.69. Компонентите, контейнерите и оборуд-
ването трябва да бъдат използвани след крайното
почистване по такъв начин, че да не бъдат замър-
сени отново.
10.70. Интервалът от време между измиването,
сушенето и стерилизирането на компонентите,
контейнерите и оборудването, както и интервалът
между стерилизирането и употребата им, трябва
да бъде сведен до минимум и определен в зависи-
мост от условията на съхранение.
10.71. Времето между началото на приготвяне на
даден разтвор и неговото стерилизиране или филт-
риране през задържащ микроорганизмите филтър
трябва да бъде сведено до минимум. Максимално
допустимият срок за това следва да бъде определен
за всеки продукт, като се вземе предвид неговият
състав и препоръчаният начин на съхранение.
10.72. Микробното натоварване трябва да се
проследява преди стерилизация. Трябва да са опре-
делени работните граници за замърсяване непос-
редствено преди стерилизация, които да бъдат съ-
образени с ефективността на метода, който ще се
използва. При необходимост трябва да се проследя-
ва за отсъствие на пирогенни вещества. Всички
разтвори и по-специално инфузионните разтвори с
голям обем трябва да са преминали през задържащ
микроорганизмите филтър, разположен (ако е въз-
можно) непосредствено преди пълненето.
10.73. Компонентите, контейнерите, оборудва-
нето и останалият инвентар, необходим в чистата
зона, в която се извършва асептично производст-
во, трябва да се стерилизират и транспортират в
зоната през двупроходен стерилизатор, вграден в
стената, или съгласно процедура, при която се пос-
тига същата цел—предотвратяване на замърсява-
не. Негоримите газове трябва да преминат през
задържащ микроорганизмите филтър.
10.74. Ефективността на всяка нова процедура
трябва да се валидира, а валидирането да се пот-
върждава на планирани интервали от време, опре-
делени въз основа на минал опит, или при извър-
шване на съществена промяна на процесите или
оборудването.
Стерилизация
10.75. Всички стерилизационни процеси тряб-
ва да бъдат валидирани. Трябва да се обърне спе-
циално внимание, ако използваният метод за сте-
рилизация не е описан в последното издание на
Европейската фармакопея или ако се използва за
продукт, който не е обикновен воден или маслен
разтвор. Където е приложимо, термичната стери-
лизация е предпочитаният метод. При всички слу-
чаи процесът на стерилизация трябва да е в съот-
ветствие с разрешението за производство и разре-
шението за употреба.
10.76. Преди да бъде избран даден метод за сте-
рилизация, неговата приложимост за продукта и
неговата ефективност за постигане на желаните
условия на стерилизация във всички части на все-
ки вид материал, подлежащ на стерилизация, тряб-
ва да бъдат доказани чрез измерване на физичните
показатели или чрез биологични индикатори, ко-
гато това е необходимо. Процесът трябва да се
ревалидира на определени интервали от време, най-
малко веднъж годишно, и когато са извършени
съществени промени на оборудването. Резултати-
те трябва да се документират и съхраняват.
10.77. За осъществяване на ефективна стерили-
зация целият обем от материала трябва да бъде
подложен на необходимата обработка. Процесът
трябва да е проектиран така, че да се осигури пос-
тигането є.
10.78. За всички процеси на стерилизация тряб-
ва да се определят валидирани модели на зарежда-
не на материала.
10.79. Биологичните индикатори трябва да се
разглеждат като допълнителен метод за монито-
ринг на стерилизацията. Те трябва да се съхраня-
ват и използват съгласно инструкциите на произ-
водителя и тяхното качество да се проверява чрез
положителни контроли.
10.80. При използване на биологични индика-
тори трябва да се вземат стриктни превантивни
мерки за предотвратяване разпространението на
замърсяване от тях.
10.81. Трябва да са налице ясни начини за раз-
граничаване на продуктите, които не са били сте-
рилизирани, и тези, които са. Всеки инвентар за
зареждане на продуктите или материалите трябва
да бъде ясно означен с наименованието на матери-
ала, неговия партиден номер и обозначение дали е
стерилизиран или не. Индикатори като тест-лен-
ти за автоклав могат да се използват, когато е
подходящо, за да се установи дали партидата (или
подпартидата) е преминала процес на стерилиза-
ция, но те не дават достоверна информация дали
партидата е действително стерилна.
10.82. Трябва да има данни за всеки стерили-
зационен цикъл. Те трябва да бъдат одобрени
като част от процедурата за освобождаване на
партидите.
Термична стерилизация
10.83. Всеки цикъл на термична стерилизация
трябва да бъде записван под формата на диаграма
температура/време на записващо устройство с дос-