Държавен вестник, бр. 67, 2023 г., стр. 58

СТР.  58	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  67
Речен тип
R1
Алпийски реки
R3
Планински реки
R5
Полупланински реки
R12
Големи равнинни реки
R13
Малки и средни 
равнинни реки
R14
Субсредиземноморски сезонни или 
временни реки и потоци
R15
Карстови извори
Странична 
свързаност на 
потока със за­
ливна низина 
(коефициентът 
на вкопаване на 
Rosgen) 
1,0 – 1,4
(Rogen’s coefficient of 
burial)
Вкопани потоци 
с ниска степен на 
свързаност със за­
ливните тераси.
1,0 – 1,4
(Rogen’s coefficient of 
burial)
Вкопани потоци 
с ниска степен на 
свързаност със за­
ливните тераси.
1,41 – 2,2
(Rogen’s coefficient of burial)
Умерено вкопани потоци със 
средна степен на свързаност 
със заливните тераси.
>2,2
(Rogen’s coefficient of 
burial)
Реките са слабо вко­
пани с добре развити 
заливни тераси.
При специфични случаи 
като преминаване през 
дефилета – под 2,2.
>2,2
(Rogen’s coefficient of 
burial)
Реките са слабо вко­
пани с добре разви­
ти заливни тераси.
Варира при различните типо­
ве – от 1,0 – 1,4 в планинската 
зона до >2,2 в равнинната.
1,41 – 2,2
(Rogen’s coefficient of 
burial)
Умерено вкопани по­
тоци със средна сте­
пен на свързаност със 
заливните тераси.
По-рядко  >2,2.
Морфологична 
характеристи­
ка – по Rosgen 
Планински реки с 
голям 
наклон 
тип 
Аa+ - J>10% или 
тип А - наклон J=4 
- 10%.
Тип (А), наклон J=4 
– 10% или тип (В), 
наклон J=2 – 4% в 
по-ниските части или 
при протичане през 
планински платови­
ден релеф.
В по-високите  участъци реките 
са със среден наклон - тип B, 
J=2 – 4%, а в по-ниските и в 
преходните зони с равнинните 
типове реките имат малък на­
клон, тип C, наклон J<2%. 
Реки с малък наклон, 
меандриращи тип (С, 
Е), наклон J<2%, както 
и многоръкавни реки в 
акумулационни участъ­
ци в широки речни до­
лини тип DA - наклон 
J<0,5%.
Реки с малък наклон, 
с частично вкопани 
речни легла тип С, Е 
- наклон J<2%.
Варира силно при различните под­
типове - планински реки със зна­
чителн наклон тип А - J=4 – 10%, 
лъкатушни реки със среден наклон 
от тип В - J=2-4% до реки с малък 
наклон, многоръкавни, често с вко­
пани речни легла от тип D - J<2%.
Обикновено 
речни 
участъци със среден 
наклон - тип (B),  J=2 
– 4% или малък на­
клон тип (C), наклон 
J<2%.
Форма на доли­
ната
Най-често V-образна, 
често без ясно из­
разена брегова зона 
или в редки случаи 
тясна U-образна до­
лина
V-образна долина, U-
образна долина.
Тясна или широка U-образна 
долина.
Широка речна долина.
Широка речна доли­
на, широка U-образ­
на долина.
Силно варира - от широка речна 
долина, широка U-образна долина 
до тясна U-образна долина в пла­
нинската зона.
Широка речна долина, 
широка U-образна до­
лина. Рядко U-образна 
долина.
Планова форма Естествено изправе­
на до лъкатушна.
Лъкатушна до естест­
вено изправена.
Лъкатушна с възможно слабо 
меандриране или естествено 
изправена.
Лъкатушна до меандри­
раща, многоръкавна с 
постоянни ръкави.
Лъкатушна до меан­
дрираща или естест­
вено изправена.
Варира при различните подтипо­
ве – лъкатушна до меандрираща 
или естествено изправена. При 
големите реки от подтип R14b в 
резултат от акумулиране на наноси 
плановата форма често преминава 
в многоръкавна – плитка с непо­
стоянни ръкави.
Лъкатушни реки.
Средна (преоб­
ладаваща) дъл­
бочина (m)
Обикновено под 0,35 
m, по-рядко до 1 - 1,3 
m (вирове).
Обикновено под 0,5 
m, по-рядко до 1 - 1,2 
m (вирове)
Обикновено под 0,5 m, по-ряд­
ко до 1 - 1,3 m (вирове).
Обикновено около 0,5 - 
0,6 m, по-рядко до 2 m 
(вирове и локални дъл­
боки участъци).
Обикновено 
около 
и под 0,5 m, средно 
максимално 1 m.
Варира при различните подтипове, 
обикновено около и под 0,35 m, по-
рядко до 1 - 1,5 m в локални учас­
тъци.
Не е приложимо пора­
ди късите речни учас­
тъци.
Средна ширина 
(m)
Ма л к и р ек и с ъ с 
средна ширина око­
ло 4 m, при средни 
минимални стойно­
сти от 2 m и средни 
максимални - от 
5,5 m.
Малки реки - 4 до 
6 m, средни реки 
(Арда, Чепеларска) - 
до 25 m.
Малки реки - 8 до 10 m, средни 
реки (Марица, Тунджа) - над 
20 m.
Варира силно  - обикно­
вено между 30 и 60 m за 
река Тунджа и над 100 m 
за река Марица.
Обикновено до 10 m, 
рядко повече.
Силно варира при различните под­
типове - 1 - 6 m при реките от под­
тип R14a и R14c, до 30 - 60 m при 
реките от подтип R14b (Върбица, 
Крумовица).
Не е приложимо пора­
ди късите речни учас­
тъци.
Геометрия на 
речното корито 
(w/d)
Реки с ниско хидра­
влично напрежение 
и слаби естествени 
ерозионни процеси - 
w/d = 5 - 7.
Реки с ниско хидра­
влично напрежение 
и слаби естествени 
ерозионни процеси - 
w/d = 7 - 10.
Реки с  умерено хидравлично 
напрежение и умерено уско­
рени естествени ерозионни и 
акумулационни процеси - w/d 
= 13 - 19. В долните участъци 
на по-големите реки със сред­
на ширина над 20 m, w/d обик­
новенно е със стойности над
23 – 25, което е свързано с по-
високо хидравлично напреже­
ние, нестабилни речни корита, 
засилени ерозионни и акумула­
ционни процеси.
Реки с високо хидра­
влично напрежение, нес­
табилни речни корита, 
засилени ерозионни и 
акумулационни процеси 
- w/d = 35 - 50.
Обикновено реки с 
ниско 
хидравлично 
напрежение и слаби 
естествени ерозион­
ни и акумулацион­
ни процеси - w/d =
9 - 11. 
Обикновено реките от подтип R14a 
и R14c имат ниско хидравлично 
напрежение и слаби естествени 
ерозионни и акумулационни проце­
си - w/d = 6 - 11. Реките от под­
тип R14b, особенно в долните си 
течения, имат високо хидравлично 
напрежение, нестабилни речни ко­
рита, засилени ерозионни и акуму­
лационни процеси със стойности на 
w/d над 30.
Не е приложимо пора­
ди късите речни учас­
тъци.