Държавен вестник, бр. 58, 2017 г., стр. 19

БРОЙ  58	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  19  
обсъжда от компетентния орган. В случая, 
независимо че докладът и мотивите не от-
говарят на законовите изисквания, проектът 
за нормативен акт е приет от министъра на 
здравеопазването. Посоченото нарушение е 
самостоятелно основание за незаконосъобраз-
ност на оспорената наредба.
Липсата на доказателства за спазване на 
тези императивни правни норми е основание 
да бъде направен извод, че административният 
нормативен акт противоречи на нормативни 
актове от по-висока степен по смисъла на 
чл. 15, ал. 2 ЗНА и подлежи на отмяна на 
основание чл. 193, ал. 1 във връзка с чл. 146, 
т. 4 АПК.
Допуснатите нарушения на администра-
тивнопроизводствените правила също са 
съществени и представляват основание за 
отмяна на нормативния административен акт 
по смисъла на чл. 193, ал. 1 АПК във връзка 
с чл. 146, т. 3 АПК.
По изложените съображения настоящият 
съдебен състав намира, че цялата обжалвана 
наредба следва да бъде отменена, поради което 
не са налице предпоставките за разглеждане 
на евентуалните искания за отмяна на отделни 
нейни разпоредби. Публикуването на послед-
ващите частични изменения на наредбата на 
интернет страницата на министерството по 
описания начин не може да обоснове и да 
санира липсата на такова истинско обявява-
не и липсата на мотиви при приемането на 
наредбата, дори и да се приеме, че формално 
са спазени изискванията на ЗНА.
Липсата на надлежна обосновка в мо-
тивите на наредбата по смисъла на чл. 28, 
ал. 2 ЗНА (в приложимата редакция преди 
измененията с ДВ, бр. 34 от 2016 г.) препят-
ства извършването на съдебния контрол по 
същество за съобразността на подзаконовия 
нормативен акт с материалноправните норми, 
включително с принципите по чл. 52, ал. 1 – 3 
от Конституцията на Република България, 
ЗЛЗ, ЗОАРАКСД и общностното право. 
Констатираните нарушения на административ-
нопроизводствените правила са съществени, 
което обуславя извод за незаконосъобразност 
и отмяна на наредба.
По водене на делото пред настоящата 
инстанция жалбоподателите са направи-
ли разноски, както следва: Националното 
сдружение на частните болници – 410 лв., от 
които 10 лв. за държавна такса и 400 лв. за 
адвокатско възнаграждение (л. 20), сдружение 
„Център за защита правата в здравеопазване-
то“ – 400 лв. за адвокатско възнаграждение 
(обратната страна на л. 152), Сдружението 
на общинските болници в България – 800 лв. 
за адвокатско възнаграждение (л. 16 и л. 18), 
а Българската болнична асоциация – 30 лв., 
от които 10 лв. за държавна такса и 20 лв. за 
обнародване на съобщение в ДВ. Българската 
болнична асоциация не е представлявана в 
открито съдебно заседание, по делото няма 
представени доказателства за направени раз-
носки от това сдружение за правна помощ и 
представено пълномощно от това сдружение 
за адв. Николова, която в молба от 7.12.2016 г. 
претендира разноски и от негово име, пора-
ди което в полза на Българската болнична 
асоциация независимо от изхода на спора 
разноски не следва да бъдат присъждани. 
По отношение на другите жалбоподатели с 
оглед изхода на спора направеното искане и 
на основание чл. 143, ал. 1 АПК следва да 
им бъдат присъдени направените от всеки 
един поотделно разноски, като възражени-
ето за прекомерност се явява основателно 
само относно заплатеното от Сдружението 
на общинските болници в България адвокат-
ско възнаграждение в размер 800 лв., което 
следва да бъде намалено на 400 лв. съобразно 
Наредба № 1 от 9.07.2004 г. за минималните 
размери на адвокатските възнаграждения и 
тежестта на спора.
По изложените съображения Върховният 
административен съд, пето отделение,
Р Е Ш И :
Отменя по жалба на Националното сдру-
жение на частните болници, сдружение 
„Център за защита правата в здравеопазване-
то“, Сдружението на общинските болници в 
България и Българската болнична асоциация 
Наредба № 37 от 20.08.2010 г. за утвърждаване 
на медицински стандарт „Неврохирургия“, 
издадена от министъра на здравеопазването 
(обн., ДВ, бр. 67 от 27 август 2010 г.; изм., 
бр. 92 от 23 ноември 2010 г.; изм. и доп., бр. 32 
от 8 април 2014 г.).
Осъжда Министерството на здравеопазва-
нето, София, пл. Света Неделя № 5, да запла-
ти на Националното сдружение на частните 
болници, София, бул. Княз Ал. Дондуков 
№ 115А, ет. 3, офис 18, сумата 410 (четири­
стотин и десет) лв.
Осъжда Министерството на здравеопазва-
нето, София, пл. Света Неделя № 5, да заплати 
на сдружение „Център за защита правата в 
здравеопазването“, София, ул. Нишава № 121, 
сумата 400 (четиристотин) лв.
Осъжда Министерството на здравеопазва-
нето, София, пл. Света Неделя № 5, да заплати 
на Сдружението на общинските болници в 
България, Плевен, ул. Княз Ал. Батенберг I 
№ 7, сумата 400 (четиристотин) лв.
Решението може да бъде обжалвано пред 
петчленен състав на Върховния администра-
тивен съд в четиринадесетдневен срок от 
съобщението.
Председател:
Георги Колев
5072