Държавен вестник, бр. 107, 2025 г., стр. 166

СТР.  166	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  107
нормативен акт, с който са въведени изменения 
и допълнения в Правилника, от една страна, 
е в нарушение на действащия нормативен ред 
за прилагане на нормативните актове, а от 
друга страна, се накърняват пряко гарантирани 
права от Конституцията на Република Бълга­
рия (КРБ), Кодекса на труда (КТ), Закона за 
лечебните заведения (ЗЛЗ), Търговския закон 
(ТЗ) и международните договори, по които 
РБ е страна. Изложени са аргументи, че въ­
ведените разпоредби с § 4, т. 1, § 5, т. 1 – 2 
и § 42 от Постановление № 47 на МС от 
13 март 2024 г., с които е изменен и допълнен 
Правилникът, противоречат на нормативни 
актове от по-висока степен (чл. 15, ал.1 от 
ЗНА, чл. 5, ал. 1 и 4, чл. 19, ал. 1, чл. 48, 
ал. 3 – 5 от КРБ, чл. 113, ал. 3 и чл. 136 от 
КТ, чл. 1, ал. 3 и чл. 3, ал. 1 и 3 от Закона 
за ограничаване на административното ре­
гулиране и административния контрол върху 
стопанската дейност (ЗОАРАКСД), чл. 5 , § 2 
от Хартата на основните права на ЕС, чл. 2, 
§ 1 от Европейската социална харта, чл. 7 „d“ 
от Международния пакт на ООН за икономи­
чески, социални и културни права). Настоява 
за прогласяване нищожността на разпоредбите 
на § 4, т. 1, § 5, т. 1 – 2 и § 42 от Постановле­
ние № 47 на МС от 13 март 2024 г. (ДВ, бр. 23 
от 2024 г.), с което са изменени и допълнени 
съответно чл. 10, ал. 2 и чл. 11, ал. 1 и 2 и 
§ 42 от ПРЗ от ПУОРОМЕРКМЕ, в услови­
ята на алтернативност претендира тяхната 
отмяна. Отправено е искане за присъждане 
на разноски и възражение за прекомерност 
на възнаграждението на насрещната страна.
Ответникът – Министерският съвет, оспор­
ва жалбата, чрез правен съветник Тафров, в 
писмено становище, претендирайки нейното 
отхвърляне като неоснователна. Претендира 
юрисконсултско възнаграждение.
Ответникът – министърът на здравеопаз­
ването, чрез процесуалния си представител 
юрк. Тренкова, конституиран с определение 
от 25.09.2024 г., постановено от настоящия 
състав, оспорва основателността на жалбата 
по подробно изложени съображения в писмен 
отговор.
Представителят на Върховната прокурату­
ра на Република България дава мотивирано 
заключение за основателност на жалбата.
Върховният административен съд, състав 
на осмо отделение, взе предвид следното:
По допустимостта на жалбата:
Съгласно разпоредбата на чл. 186, ал. 1  от 
АПК право да оспорват подзаконов норма­
тивен акт имат гражданите, организациите 
и органите, чиито права, свободи и законни 
интереси са засегнати или могат да бъдат 
засегнати от него и за които той поражда 
задължения. Правният интерес да оспорва 
горепосочените разпоредби от подзаконовия 
нормативен акт произтича от обстоятелство­
то, че СОБВ е организация на общински 
болници – юридически лица, регистрирани 
по реда на чл. 3, ал.1 от ЗЛЗ, представляваща 
самостоятелно юридическо лице в регистъра 
на ЮЛНЦ към Агенцията по вписванията, за 
извършване на общественополезна дейност в 
сферата на здравеопазването (чл. 6 от устава 
на сдружението). В качеството му на сдруже­
ние от лечебни заведения, в които членуват 
общински многопрофилни болници, за него 
възниква задължение, произтичащо пряко от 
оспорените разпоредби на подзаконовия нор­
мативен текст, поради което е налице правен 
интерес по смисъла на чл. 186, ал. 1 от АПК. 
Към момента на постановяване на съдебния 
акт липсват данни за отпаднал правен интерес. 
Съгласно чл. 187, ал. 1 от АПК правото да се 
оспори нормативен административен акт не 
е обвързано с определен срок, поради което 
жалбата следва да се счита за допустима и 
на това основание.
Предмет на оспорване в настоящото произ­
водство са разпоредбите на чл. 10, ал. 2, чл. 11, 
ал. 1 и 2 и § 42, ал. 1 от ПЗР от Правилника 
за устройството и организацията на работа 
на органите на медицинската експертиза и 
на регионалните картотеки на медицинските 
експертизи (ПУОРОМЕРКМЕ), приет с ПМС 
№ 47 от 13.03.2024 г.
При осъществяване на дължимата проверка 
във връзка с оспорването на подзаконовия 
нормативен акт съдът следва да провери 
всички основания за оспорване по чл. 146 от 
АПК – наличие на компетентност у издате­
ля на акта, спазване на установената форма, 
съобразяване на административнопроизвод­
ствените правила, съответствие с относимите 
материалноправни разпоредби, съответствие 
с целта на закона. Разпоредбата на чл. 76, 
ал. 1 от АПК гласи, че нормативните адми­
нистративни актове се издават от изрично 
овластени от Конституцията или от закон 
органи. Съгласно чл. 114 от Конституцията 
на Република България въз основа и в из­
пълнение на законите Министерският съвет 
приема постановления, разпореждания и ре­
шения. С постановления Министерският съвет 
приема правилници и наредби, поради което 
настоящият състав счита, че в случая актът 
е издаден от компетентен орган. Изпълнено 
е изискването на чл. 78, ал. 2 от АПК за об­
народване на подзаконовия нормативен акт в 
„Държавен вестник“ като условие за неговата 
валидност. Редът за издаване на нормати­