Държавен вестник, бр. 75, 2010 г., стр. 62

СТР.  62	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  75
2. при неизпълнение на две поредни по­
ставени му от министъра задачи и липса на 
обективни причини за това;
3. при констатирано нарушение при изпъл­
нението на заеманата от лицето длъжност и/
или упражняване на съответната медицинска 
специалност;
4. при лишаване от правото му да упраж­
нява професията си;
5. при лишаване от свобода;
6. по други обективни причини, водещи до 
невъзможност да изпълнява задълженията си 
като национален консултант.
(2) В случаите по ал. 1, т. 1 националният 
консултант е длъжен да посочи на министъра 
на здравеопазването специалист, който да бъде 
включен на негово място в списъка.
(3) При изключване по причините, посо­
чени в ал. 1, т. 2 и 3, консултантът не може 
да бъде включен в списъка за следващата 
календарна година, а поради причините по 
т. 4 и 5 – докато трае лишаването. 
(4) Министърът на здравеопазването може 
да не включи в списъка за следващата кален­
дарна година консултант, който не е изпълнил 
задължението си да представи в срок отчетен 
доклад за извършената работа по чл. 15 или 
чийто доклад не е одобрил. 
Раздел II
Дейност, права и задължения на национал­
ните консултанти
Чл. 11. (1) Националните консултанти 
изготвят експертни становища и предоставят 
консултации по въпроси, свързани със: 
1. организацията, обема и необходимите 
ресурси за осъществяване на медицинската 
помощ по съответната специалност на всички 
нива на националната здравна мрежа;
2. показателите за оценка на качеството 
и ефективността на медицинската помощ по 
съответната специалност;
3. въвеждането на нови методики за диаг­
ностика, лечение и рехабилитация;
4. анализа на състоянието и тенденциите 
на здравно-демографските показатели, из­
готвянето и реализирането на национални и 
местни програми, указания и предприемането 
на други мерки за подобряване здравния статус 
на населението. 
(2) Националните консултанти могат да: 
1. участват в качеството си на експерти в 
състава на комисии, съвети и работни групи, 
създавани в Министерството на здравеопаз­
ването, в други министерства и ведомства, 
лечебни и здравни заведения и други ор­
ганизации, когато се обсъждат и решават 
въпроси, имащи отношение към здравето на 
населението;
2. участват в разработването на нормативни 
актове, свързани с организацията на системата 
на здравеопазване, както и на методики за 
осигуряване на финансирането є;
3. оказват методична помощ на регионални­
те центрове по здравеопазване и на лечебните 
заведения при въвеждането, изпълнението 
и контрола на медицинските стандарти по 
съответните медицински специалности;
4. консултират лечебни и здравни заведения 
относно организацията на предоставяне и 
качеството на медицинската помощ по съот­
ветните медицински специалности, както и 
по практическото обучение на медицинските 
специалисти;
5. участват и предлагат специалисти от 
съответния профил за участие в извършване­
то на проверки на организацията на работа, 
на обема и качеството на предоставената на 
конкретни пациенти медицинска помощ по 
съответната специалност и други проверки, 
извършвани от компетентни органи и лечебни 
и здравни заведения.
(3) При необходимост националните кон­
султанти могат да консултират и да бъдат 
привличани като експерти в работата на на­
ционалната и районните здравноосигурителни 
каси, Изпълнителната агенция „Медицински 
одит“ и др.
(4) Националните консултанти са длъжни да 
оказват съдействие, да предоставят становища 
и консултации и да подпомагат процеса по 
осигуряването на вещи лица със съответната 
специалност на органите на разследване и на 
съдебните органи, когато такова е изискано 
от тях. В случай че искането е отправено 
до министъра на здравеопазването, той го 
предоставя на съответния национален консул­
тант, който е длъжен да окаже съдействие в 
посочения от министъра срок и по указания 
от него начин. 
Чл. 12. Националните консултанти при 
нужда могат да предлагат, организират и 
провеждат различни форми за повишаване 
на следдипломното обучение на специали­
стите от съответния профил на медицината 
извън тези, уредени с нормативните актове за 
следдипломното обучение на медицинските 
специалисти, както и да дават предложения 
за промяна на програмите за студентско и 
следдипломно обучение.
Чл. 13. Националните консултанти при 
нужда могат да подпомагат и участват в 
планирането, организирането, управлението 
и контрола по изпълнението на задачите и 
мероприятията по медицинското осигурява­
не на населението при природни бедствия и 
крупни аварии в мирно и военно време.
Чл. 14. Във връзка с изпълнението на възло­
жените им задачи националните консултанти 
имат право да изискват и да ползват относимата