Държавен вестник, бр. 61, 2011 г., стр. 89

БРОЙ  61	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  89  
част от променливото възнаграждение се раз­
срочва за период с минимална продължителност 
три години в зависимост от икономическия 
цикъл, естеството на дейността на лицето по 
чл. 1 и произтичащите от нея рискове, както 
и от длъжността на съответния служител.
(4) Политиката за възнагражденията пред­
вижда, че лицата по чл. 2, ал. 1 трябва да върнат 
изцяло или отчасти предоставено променливо 
възнаграждение, изплатено на основание данни, 
които впоследствие са се оказали явно погрешни. 
В договорите на тези лица се включват клаузи, 
които да гарантират връщането на променливо 
възнаграждение. 
(5) Предоставянето на разсрочено промен­
ливо възнаграждение се извършва пропорци­
онално или чрез постепенно нарастване през 
периода на разсрочване. Отложената част на 
възнаграждението може да се състои от акции, 
опции, пари или други средства. Критериите 
за оценка на бъдещите резултати, с които е 
обвързана отложената част, трябва да бъдат 
коригирани съобразно риска.
(6) Обезщетения, свързани с предсрочно 
прекратяване на договор, трябва да отразяват 
постигнатите с течение на времето резултати 
на съответните лица и да са определени така, 
че да не възнаграждават неуспех.
Чл. 7. (1) Променливото възнаграждение се 
обвързва с резултатите от дейността чрез ком­
бинация от оценките за работата на служителя, 
на съответното структурно звено и на лицето 
по чл. 1 като цяло.
(2) Оценката за работата на служителя се 
основава на финансови и нефинансови критерии.
(3) Оценките по ал. 1 обхващат период от 
няколко години, така че оценъчният процес 
да се основава на дългосрочното изпълнение 
на дейността и изплащането на променливите 
възнаграждения да е разпределено за период, 
отчитащ икономическия цикъл и поетите от 
лицето по чл. 1 рискове.
(4) Оценката на резултатите от дейността, 
използвана при формирането на променливите 
възнаграждения и тяхното разпределение, трябва 
да взема предвид всички поети и потенциални 
рискове, цената на капитала и необходимата 
ликвидност. 
Чл. 8. (1) Ръководителят и служителите на 
специализираната служба за вътрешен контрол 
и другите служители, изпълняващи контролни 
функции:
1. разполагат с подходящи правомощия и са 
независими от структурните звена, върху които 
упражняват контрол;
2. получават възнагражденията си съобразно 
степента на постигане на целите, свързани с 
тези функции, независимо от резултатите на 
контролираните структурни звена.
(2) Отговорният актюер и актюерите получа­
ват възнаграждения по начин, пропорционален 
на ролята и приноса им, а не в зависимост от 
резултатите на съответното лице по чл. 1.
(3) Възнагражденията на ръководните лица 
по ал. 1 и 2 се наблюдават пряко от комите­
та за възнагражденията, а когато такъв не е 
съставен – от надзорния съвет, независимите 
членове на съвета на директорите или от кон­
тролния съвет. 
Чл. 9. (1) Всяко лице по чл. 1 създава ред 
за уведомяване на служителите по чл. 2, ал. 1 
относно политиката на възнагражденията в 
частта, която се прилага за тях. Когато това е 
необходимо, в договорите на тези служители се 
предвиждат клаузи, които да гарантират при­
лагането на политиката за възнагражденията.
(2) Критериите и процедурите за оценяване и 
промените в тях се съставят в писмена форма и 
се свеждат до знанието на съответните лица по 
чл. 2, ал. 1 при заемане на съответната длъж­
ност, съответно при всяка последвала промяна.
Чл. 10. (1) Лицата по чл. 1 оповестяват 
информация относно политиката за възнаг-
ражденията и всяка последвала промяна в нея 
по ясен и достъпен начин, като не разкриват 
информацията, която представлява защитена 
от закона тайна.
(2) Оповестяването на информация по ал. 1 
може да бъде под формата на самостоятелно 
изявление, периодично оповестяване в годиш­
ните финансови отчети или в друга подходяща 
форма. 
(3) На оповестяване подлежи информацията:
1. относно процеса на вземане на решения, 
използван за определяне на политиката на въз­
награждения, включително, ако е приложимо, 
информация относно състава и мандата на ко­
митета по възнагражденията, името на външния 
консултант, чиито услуги са били използвани за 
определяне на политиката на възнаграждения, 
и ролята на съответните заинтересовани лица;
2. за връзката между заплащането и постиг­
натите резултати;
3. за критериите, използвани за измерване 
на резултатите и за корекция за риска;
4. информация за критериите за успех, на 
които се основава правото за получаване на 
акции, опции и променливи елементи на въз­
награждението;
5. съдържаща основните параметри и обос-
новка на схемата за евентуални годишни 
парични премии и други облаги, различни от 
пари в брой.
Чл. 11. Комисията за финансов надзор и за­
местник-председателят, ръководещ управление 
„Застрахователен надзор“, осъществяват надзор 
за спазване на тази наредба по реда на Кодекса 
за застраховането и Закона за Комисията за 
финансов надзор.