Държавен вестник, бр. 45, 2004 г., стр. 3

Б Р О Й  45
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  3
декларации пред съдебен орган на молещата
страна с оглед разширяване обхвата на екстра-
дицията или даване на съгласие за екстрадира-
нето му в трета страна.
5. Разпоредбите на предходните алинеи не се
прилагат в случаите, когато екстрадираното
лице в срок 45 дни след окончателното си осво-
бождаване не е напуснало територията на стра-
ната, където е било екстрадирано, въпреки че е
имало такава възможност, или ако я е напусна-
ло, се е завърнало там доброволно.
Член 8
Документи към искането за екстрадиране
1. Към искането за екстрадиране трябва да
се приложат:
а) оригинал или заверено копие на заповед
за задържане или друг документ за ограничава-
не на личната свобода или при искане за екст-
радиране за изпълнение на наказание на окон-
чателната присъда, заедно с документ, посоч-
ващ частта от наказанието, която остава да бъде
изтърпяна;
б) описание на престъпленията, за които се
отнася искането за екстрадиране, като се посо-
чат време и място на извършването им, както и
правната им квалификация;
в) текстът на законовите разпоредби, които
са приложими, включително и разпоредбите
относно давността;
г) отличителните белези на търсеното лице,
както и всяка друга информация, с която моле-
щата страна разполага, полезна за идентифи-
циране на лицето.
2. Ако дадената информация се счете за не-
достатъчна, замолената страна иска от моле-
щата страна допълнителни данни, като опреде-
ля срок за тяхното предоставяне. Този срок може
да се удължи с мотивирано искане.
Член 9
Временно и предварително задържане
1. Ако една от страните отправи молба за
временно задържане на лице, чието екстради-
ране възнамерява да поиска, другата страна
следва да задържи това лице или да приложи
друга принудителна мярка преди получаване на
искането за екстрадиране съгласно своето за-
конодателство.
2. Искането за временно задържане съдър-
жа данни относно заповедта за задържане или
другия документ за ограничаване на личната
свобода или за окончателната осъдителна при-
съда на лицето, чието задържане се иска, дек-
ларация, че ще се подаде искане за екстрадира-
не, описание на престъплението, като се посо-
чи мястото и времето на извършването му, ква-
лификация на престъплението и наказанието,
което се предвижда за него, а при необходи-
мост и данни за наказанието, което остава да се
изтърпи, както и необходимите данни за иден-
тифициране на лицето.
3. Замолената страна информира незабавно
другата страна относно хода на искането, като
съобщава датата на задържане или на прилага-
не на друга принудителна мярка спрямо лицето.
4. Ако искането за екстрадиране и докумен-
тите по чл. 8 не се получат от замолената стра-
на в срок 40 дни от датата по ал. 3, задържането
на лицето или другите принудителни мерки
отпадат. Това не е пречка за ново задържане
или прилагане на други принудителни мерки с
цел екстрадиране, ако искането за екстрадира-
не пристигне след изтичане на посочения срок.
5. При получаване на искането за екстра-
диране замолената страна задържа лицето, чи-
ято екстрадиция се иска, до предаването му
или взема друга подходяща мярка за неоткло-
нение съгласно националното си законодател-
ство, за да попречи на лицето да напусне ней-
ната територия.
Член 10
Решение и екстрадиране на лицето
1. Замолената страна уведомява незабавно
молещата страна за своето решение по искане-
то за екстрадиране. Отказът, даже частичен, се
мотивира.
2. При допускане на екстрадиране замолена-
та страна информира молещата страна за мяс-
тото и датата на екстрадиране, като посочва и
принудителните мерки, наложени на лицето с
оглед екстрадирането му.
3. Срокът на екстрадиране е 40 дни от да-
тата по ал. 2. По мотивирано искане от моле-
щата страна този срок може да се удължи с
още 20 дни.
4. Решението за допускане на екстрадиране
губи сила, ако в определения срок молещата
страна не приеме лицето. В този случай лицето
се освобождава и замолената страна може да
откаже неговото екстрадиране за същото прес-
тъпление.
Член 11
Временно отлагане на екстрадирането
1. Ако срещу лицето, чието екстрадиране се
иска, е образувано наказателно производство
или то изтърпява присъда на територията на
замолената страна за престъпление, различно
от престъплението, за което се иска екстради-
ране, замолената страна независимо от това
взема незабавно решение по искането и съоб-
щава своето решение на другата страна.
2. При удовлетворяване на искането за екс-
традиране замолената страна може да отложи
екстрадирането до приключване на наказател-
ното производство или до окончателното из-
търпяване на наложеното наказание. По иска-
не на другата страна замолената страна може
временно да екстрадира лицето при условия и
по начин, уговорени между страните. Екстра-
дираното лице се задържа при престоя му на
територията на молещата страна и се предава
обратно на замолената страна в уговорения срок.