Държавен вестник, бр. 97, 2006 г., стр. 23

Б Р О Й  97
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  23
случаите, когато към тях няма друга експози-
ция в инвестиционния си портфейл, като изпол-
зва нейния външен рейтинг, а в случаите, кога-
то инвестиционният посредник използва собс-
твени оценки за загуба при неизпълнение (LGD),
може да присъди стойност на LGD в съответс-
твие с приложение № 5 при условие, че прилага
този метод спрямо всички такива експозиции.
(4) Извън случаите по ал. 2 и 3 инвестицио-
нен посредник, който прилага метода по глава
дванадесета, раздел II, може да използва риско-
вите тегла, посочени в глава дванадесета, раз-
дел I, при условие че ги прилага за всички таки-
ва експозиции, или да приложи рисково тегло
от 100 % за тях.
(5) Ако размерът на положителните експо-
зиции, произтичащи от сделки по свободни
доставки, е несъществен, инвестиционният пос-
редник може да прилага рисково тегло от 100 %
за тези експозиции.
(6) В случай на значителен срив в системата
за сетълмент или клиринг заместник-предсе-
дателят може да разреши на инвестиционния
посредник да не изчислява капиталовите изис-
квания по чл. 65, ал.1, докато системите възс-
тановят нормалното си функциониране. В този
случай невъзможността на насрещната страна
да приключи сделката не се счита за просрочие
за целите на кредитния риск.
Раздел II
Кредитен риск на насрещната страна
Чл. 67. (1) Инвестиционният посредник под-
държа собствен капитал срещу кредитен риск
на насрещната страна, възникващ от експози-
ции, свързани със:
1. извънборсово търгувани деривативни инст-
рументи и кредитни деривативни инструменти;
2. репо-сделки, обратни репо-сделки и сдел-
ки по предоставяне или получаване в заем на
ценни книжа или стоки, когато предмет на тези
сделки са ценни книжа или стоки, включени в
търговския му портфейл;
3. маржин сделки с предмет ценни книжа
или стоки;
4. сделки с удължен сетълмент.
(2) Стойностите на експозициите и рисково-
претеглените експозиции се изчисляват в съот-
ветствие с разпоредбите по глава дванадесета.
(3) В случая по ал. 2 при изчисляване на
рисковопретеглените експозиции инвестицион-
ният посредник не може да използва опросте-
ния метод за финансово обезпечение, посочен в
приложение № 6, за признаване на ефектите от
финансовото обезпечение.
Чл. 68. (1) За репо-сделки и сделки по предос-
тавяне или получаване в заем на ценни книжа
или стоки, които са включени в търговския порт-
фейл на инвестиционния посредник, всички
финансови инструменти или стоки, които са
получени в резултат на тези сделки и отговарят
на изискванията за включване в търговския му
портфейл, могат да бъдат признати за обезпече-
ние при изчисляването по чл. 67, ал. 2. Експози-
ции в извънборсови деривативни инструменти,
включени в търговския портфейл, и стоки, които
отговарят на изискванията за включване в него,
също могат да бъдат признати за обезпечение.
(2) При изчисляване на корекциите за вола-
тилност, когато финансовите инструменти или
стоки по ал. 1 не са признати за обезпечение
съгласно приложение № 6 и са дадени в заем,
продадени или предоставени, или са получени в
заем, закупени или получени като обезпечение
или по друг начин по силата на такива сделки, и
инвестиционният посредник използва надзорни-
те корекции за волатилност, посочени в прило-
жение № 6, той третира финансовите инструмен-
ти и стоките като акции, търгувани на призната
борса, но невключени в основен индекс.
(3) Когато инвестиционният посредник извър-
шва корекции за волатилност по метода на собс-
твените оценки, посочен в приложение № 6, за
финансови инструменти или стоки, които не са
признати за обезпечение, корекциите за волатил-
ност се изчисляват поотделно за всяка позиция.
(4) Когато инвестиционният посредник из-
ползва метода на вътрешните модели, посочен
в приложение № 6, той може да го приложи и за
търговския си портфейл.
Чл. 69. (1) За признаването на рамкови спо-
разумения за нетиране, свързани с репо-сдел-
ки, сделки по предоставяне или получаване в
заем на ценни книжа или стоки и/или други
сделки, сключени на капиталовия пазар, нети-
рането между позиции в търговския и инвести-
ционния портфейл се признава за целите на
изчисляването по чл. 67, ал. 2, ако нетиращите
сделки отговарят на следните условия:
1. всички нетиращи сделки се оценяват ежед-
невно по пазарни цени;
2. всички позиции, възникнали в резултат на
нетиращите сделки, могат да бъдат признати
за финансово обезпечение съгласно глава два-
надесета, раздел III.
(2) В случая по ал. 1, т. 2 разпоредбите на
чл. 68 не се прилагат.
Чл. 70. Когато кредитен дериватив, вклю-
чен в търговския портфейл, произтича от вът-
решно хеджиране и кредитната защита е приз-
ната съгласно изискванията на глава дванаде-
сета, раздел III, инвестиционният посредник
приема, че не съществува риск на насрещната
страна, произтичащ от позицията в този креди-
тен дериватив.
Чл. 71. (1) Капиталовите изисквания за кре-
дитен риск на насрещната страна са 8 % от об-
щия размер на рисковопретеглените експозиции.
(2) При изчисляването на минималните ка-
питалови изисквания, свързани с кредитен риск
на насрещната страна, и минималните капита-
лови изисквания, свързани с кредитния риск,
експозициите към признати инвестиционни
посредници от трети държави или признати
клирингови къщи и борси от трети държави се
третират като експозиции към институции.