Държавен вестник, бр. 16, 2018 г., стр. 13

БРОЙ  16	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  13  
(5) Признаването и изпълнението на Евро-
пейска заповед за разследване може да бъде 
отказано, освен на основанията по чл. 16, и 
ако съответното действие по разследването и 
други процесуални действия не са разрешени 
от българското законодателство при подобен 
случай. Изпълняващата държава може да 
обвърже предоставянето на съгласието си 
със спазване на условия, които се изискват 
от българското законодателство.
(6) Европейската заповед за разследване 
може да бъде изпълнена чрез:
1. предаване на електронни съобщения 
незабавно към издаващата държава, или
2. прихващане, записване и последващо 
предаване на резултата от прихващането 
на електронни съобщения към издаващата 
държава.
(7) Издаващият орган и компетентният 
орган по чл. 9, ал. 1 провеждат взаимни кон-
султации с оглед на постигане на съгласие 
за това, дали прихващането да се извършва 
в съответствие с ал. 6, т. 1 или 2. 
(8) При издаване на Европейската заповед 
за разследване или по време на прихващане-
то издаващият орган може, в случай че има 
специално основание за това, да поиска и 
разпечатване, декодиране или декриптиране 
на записа, при условие че има съгласие от 
компетентния орган по чл. 9, ал. 1.
(9) Разходите във връзка с прилагането на 
ал. 1 – 8 се поемат в съответствие с чл. 25 с 
изключение на разходите за разпечатването, 
декодирането или декриптирането на при­
хванатите електронни съобщения, които се 
поемат от издаващата държава.
Уведомяване на държавата членка, където се 
намира лицето – обект на прихващане, и от 
която не се изисква техническа помощ
Чл. 35. (1) Когато за целите на извършване 
на действие по разследването и други проце-
суални действия прихващането на електронни 
съобщения е разрешено от компетентния ор-
ган на една държава членка („прихващащата 
държава членка“) и адресът за съобщения 
на лицето – обект на прихващане, посочен 
в заповедта за прихващане, се използва на 
територията на друга държава членка („уве-
домената държава членка“), от която не се 
изисква техническа помощ за осъществяване 
на прихващането, прихващащата държава 
членка уведомява компетентния орган на 
уведомената държава членка за прихващането:
1. преди да бъде извършено прихващането 
в случаите, когато компетентният орган на 
прихващащата държава знае към момента на 
издаването на заповедта за прихващането, 
че лицето – обект на прихващане, е или ще 
бъде на територията на уведомената държава 
членка;
2. по време на прихващането или след 
неговото извършване, веднага след като раз-
бере, че лицето – обект на прихващане, се 
намира или се е намирало на територията 
на уведомената държава членка по време на 
прихващането.
(2) Уведомяването по ал. 1 се извършва 
чрез формуляр съгласно приложение № 3. 
(3) Компетентният орган на уведомената 
държава членка в случаите, когато прихва-
щането не е разрешено в подобен национален 
случай, уведомява не по-късно от 96 часа след 
получаване на уведомлението по ал. 1:
1. че прихващането не може да бъде из-
вършено или че се прекратява;
2. при необходимост, че вече прихванат 
материал, докато лицето – обект на прихва-
щането, се е намирало на нейната територия, 
не може да бъде използван или може да бъде 
използван единствено при условия, уточнени 
от този орган, като информира компетентния 
орган на прихващащата държава членка за 
основанията, обосноваващи тези условия.
Г л а в а  ш е с т а
ВРЕМЕННИ МЕРКИ
Временни мерки
Чл. 36. (1) Европейска заповед за разслед-
ване може да се издаде и с цел да се пред-
приеме действие по разследването и други 
процесуални действия с оглед на временното 
предотвратяване на унищожаването, промяна-
та, преместването, предаването на вещ, която 
може да се използва като доказателство, или 
разпореждането с такава вещ.
(2) Компетентният орган по чл. 9, ал. 1 
взема решение относно временната мярка и 
го съобщава своевременно, ако е осъществи-
мо, в рамките на 24 часа от получаването на 
Европейската заповед за разследване.
(3) Когато е отправено искане за времен-
ната мярка, издаващият орган посочва в 
Европейската заповед за разследване дали 
доказателствата ще се предадат на издаващата 
държава, или ще останат в Република Бъл-
гария. Компетентният орган по чл. 9, ал. 1 
признава и изпълнява такава Европейска 
заповед за разследване и предава доказател-
ствата в съответствие с този закон.
(4) Когато Европейската заповед за раз-
следване е съпътствана от инструкция дока-
зателствата да останат в Република България, 
издаващият орган посочва датата на прекра-
тяване на временната мярка или очакваната 
дата за внасяне на искането за предаване на 
доказателствата на издаващата държава.
(5) След консултация с издаващия орган 
компетентният орган по чл. 9, ал. 1 може в 
съответствие с българското законодателство 
да определи подходящи условия с оглед на