Държавен вестник, бр. 21, 2017 г., стр. 13

БРОЙ  21	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  13  
(3) Достиженията са персоналните качест-
вени и количествени резултати, постигнати 
от атестирания в практическата му дейност.
(4) Професионалната пригодност е специ-
фичната квалификация за конкретно опреде-
лена длъжност.
(5) Спазването на правилата за етично по-
ведение е поведение, съобразено с правилата 
на съответния етичен кодекс.
Чл. 9. Атестиране се провежда в следните 
случаи:
1. предварително: на третата година от 
назначаването на длъжност, а за младшите 
съдии – преди преназначаването им на длъж-
ност „съдия“;
2. за придобиване на несменяемост – с 
навършване на 5-годишен стаж като съдия;
3. периодично – на всеки 5 години от 
атестирането за несменяемост на съдия, на 
председател и на заместник-председател на 
съд, до получаване на две последователни 
положителни комплексни оценки – „добра“ 
и „много добра“ от периодично атестиране, 
след придобиване на несменяемост;
4. извънредно – извършва се след приключ-
ване на периодичното атестиране, ако от по-
следното периодично атестиране са изминали 
повече от три години, при следните случаи:
– когато съдия участва в конкурс за пови-
шаване или преместване в длъжност;
– когато съдия участва в избор за предсе-
дател на съд;
– по мотивирано предложение на Инспек-
тората към Висшия съдебен съвет или на съ-
ответния председател на съд, когато са налице 
данни за трайно влошаване на качеството на 
работата или неспазване на етичните правила 
от съдията;
– в други случаи – по искане на съдията, 
когато има интерес.
Чл. 10. (1) При атестирането не се допуска 
неравностойно третиране на съдии, които са 
отсъствали от работа поради платен/непла-
тен отпуск, служебен отпуск, отпуск поради 
временна нетрудоспособност или поради 
командироване.
(2) В тези случаи атестирането се провежда 
за период, през който атестираният е работил 
реално в съответния орган на съдебна власт, 
но не по-малко от две години.
(3) За магистратите, които са командирова-
ни в международни институции, се представя 
становище от органа (институцията), в който/
която са работили.
Г л а в а  т р е т а
КРИТЕРИИ ЗА АТЕСТИРАНЕ НА СЪДИЯ, 
ПРЕДСЕДАТЕЛ И ЗАМЕСТНИК-ПРЕД­
СЕДАТЕЛ
Раздел I
Понятие за критерии за атестиране
Чл. 11. (1) Критериите за атестиране оп-
ределят квалификацията, достиженията и 
професионалната пригодност, както и спазване 
на правилата за етично поведение от атести-
рания съгласно изискванията на конкретната 
длъжност, на която е назначен.
(2) Атестирането на съдия се провежда 
въз основа на общи и специфични критерии.
(3) Атестирането на председател и на 
заместник-председател обхваща оценката 
по ал. 1 и 2, оценка на професионалната му 
пригодност за ръководна длъжност въз основа 
на допълнителни критерии, както и спазване 
на специфичните правила за етично поведение 
на административни ръководители, заложени 
в раздел III на Кодекса за етично поведение 
на българския магистрат.
(4) Общите критерии са единни за всич-
ки магистрати, специфичните критерии са 
диференцирани съобразно спецификата на 
дейността на съдиите, а допълнителните се 
отнасят само за председателите и техните 
заместници.
(5) Съдиите, назначени на административ-
ни длъжности по чл. 172, ал. 1 ЗСВ, които не 
са заместници на председатели, се атестират 
само по общи и специфични критерии.
Раздел II
Общи критерии за атестиране на съдия
Чл. 12. Общите критерии за атестиране 
на съдия са:
1. правни познания и умения за прилага-
нето им;
2. умение за анализ на правнорелевант-
ните факти;
3. умение за оптимална организация на 
работата;
4. експедитивност и дисциплинираност;
5. спазване на правилата за етично пове-
дение.
Чл. 13. Общият критерий за атестиране 
на съдия – „правни познания и умения за 
прилагането им“, очертава задълбоченото 
опознаване на правното явление, съчетано 
със способността за абстрактно юридическо 
мислене за разкриване действителния смисъл 
на приложимата правна норма и привързване 
на същата към конкретния юридически факт.
Чл. 14. Общият критерий за атестиране 
на съдия – „умение за анализ на правнореле-
вантните факти“, очертава доброто познаване 
на емпиричната действителност и способност 
за осъществяване на нормативната връзка 
между юридическия факт и пораждането, 
изменението и погасяването на предвиде-
ните в съответната правна норма права и 
задължения.
Чл. 15. Общият критерий за атестиране на 
съдия – „умение за оптимална организация 
на работата“, очертава комплексен подход, 
който включва рационалното разпределяне 
и групиране на служебните ангажименти и 
задачи съобразно тяхната значимост и тежест 
и бързото им и законосъобразно решаване в 
сроковете, предвидени в ГПК, НПК и АПК.