Държавен вестник, бр. 78, 2004 г., стр. 14

С Т Р .  14
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  78
г) на основание на степента на зависимост от грижи:
—с повишена сигурност;
—с висока степен на зависимост от грижи;
—със средна степен на зависимост от грижи;
—с ниска степен на зависимост от грижи.
1.1. Пространствена структура и осигуреност:
а) стаи с легла;
б) лекарски кабинети;
в) манипулационни зали;
г) помощни помещения (отговарящи на норматив-
ните изисквания);
д) дневна, оборудвана с най-необходимото (телеви-
зор, игри, пособия за рисуване и моделиране) за групо-
ви занимания;
е) зала за колегиуми и екипни съвещания;
ж) сектор за повишена сигурност.
Апаратна и инструментална осигуреност:
а) минимум:
—теглилка и ръстомер;
—електрокардиографски апарат;
—апарат за електрошок;
—анестезиологичен набор;
—система за кислородно подаване;
—съоръжения за имобилизация;
б) оптимум—и електоенцефалографски апарат.
1.2. Сектори към отделението:
1.2.1. Сектор за повишена сигурност:
а) осигурява повишен надзор и грижи при болни с
риск от агресивно, автоагресивно или непредсказуемо
поведение или с коморбидност между телесна и психи-
атрична патология;
б) в зависимост от големината, клиничния профил
и принадлежността на отделението секторът за пови-
шена сигурност може да има различна структура и
пространствена обособеност: от една стая с едно легло
до изолирана част от отделение с няколко помещения,
а в случаите на осъществяване на принудително лече-
ние може да бъде обособен и като самостоятелно от-
деление; принципите на обезопасяване, достъп и над-
зор са сходни;
в) присъствието на санитар при всички процедури,
осъществявани в сектора (напр. даване на лекарства), е
задължително;
г) секторите / отделенията за повишена сигурност
трябва да бъдат осигурени с възможности за визуално
наблюдение на пациентите—непосредствено или с дис-
танционни средства;
д) тези сектори се нуждаят от минимум две меди-
цински сестри и двама санитри на смяна.
1.2.2. Други функционални сектори и осигуреност
В психиатричното отделение според степента на
зависимост на пациентите от грижи има:
—сектор за пациенти с висока степен на зависимост
от грижи;
—сектор за пациенти със средна степен на зависи-
мост от грижи;
—сектор за пациенти с ниска степен на зависимост
от грижи.
Не е задължително едновременното наличие на
сектори с трите степени на зависимост от грижи. В “остри
психиатрични отделения” затворен тип липсва ниската
степен на зависимост от грижи, докато в отделение от
полустационарен тип липсва високата степен на зави-
симост от грижи.
Броят и видът на секторите, броят на леглата и на
помещенията се определят от правилника за устройст-
вото, дейността и вътрешния ред на съответното лечеб-
но заведение.
а) Всяко легло в сектора за пациенти с висока сте-
пен на зависимост от грижи се осигурява със:
• сестрински грижи минимум по 3 часа, разпреде-
лени за цялото денонощие;
• психиатрична, общомедицинска помощ и лабо-
раторни изследвания;
• консултативна помощ.
б) Всяко легло в сектора за пациенти със средна
степен на зависимост от грижи се осигурява със:
• сестрински грижи минимум по един час дневно;
• общомедицинска помощ и лабораторни изслед-
вания по предварително изготвен план;
• една индивидуална интервенция с психологични
средства седмично.
в) Всяко легло в сектора за пациенти с ниска степен
на зависимост от грижи се осигурява със:
• сестрински грижи минимум по един час седмично;
• общомедицинска помощ и лабораторни изслед-
вания по предварително изготвен план;
• една индивидуална интервенция с психологични
средства месечно.
г) Натовареността на сестринския труд се опреде-
ля не само от степента на зависимост от грижи, но и
според:
• интензивно наблюдение в сектора за повишена
сигурност при 7 часа на пациент на денонощие;
• изискването за 24-часов непрекъснат график.
Минималният брой сестри в едно отделение е 9.
2. Организация на дейностите в отделението—спо-
ред програмния принцип и е структурирана в процедури.
2.1. Клиничен профил на отделението.
2.1.1. Лекуват се пациенти със:
а) остри психози;
б) афективни разстройства;
в) терапевтично резистентни афективни разстрой-
ства;
г) психотични екзацербации и психосоциален срив
при шизофренни разстройства;
д) терапевтично резистентна шизофрения;
е) налудни разстройства;
ж) психотични и поведенчески симптоми при де-
менции и други психоорганични синдроми, включител-
но епилепсия;
з) кризи, чието разрешаване налага временна изо-
лация;
и) остри стресови и посттравматично стресово раз-
стройство;
й) абнормно поведение на боледуване:
—соматизиращи пациенти;
—хипохондрични пациенти;
—пациенти с Его-дистонни сексуални дисфункции;
—пациенти с личностови разстройства (без антисо-
циално);
к) абстинентни синдроми при зависимости (при
съответни изключващи критерии, описани в протоко-
лите);
л) коморбидност на психични разстройства и телес-
ни заболявания, налагащи изследвания, консултации и
динамично наблюдение и/или активно лечение.
2.1.2. Освен активно лечение в отделението се пос-
тавя началото на ресоциализация и противорецидивна
профилактика с осигуряване на континюитет в продъл-
жаването им при насочване към лечебни заведения за
извънболнична помощ и диспансери.
2.2. Процедура по приемане на пациент.
Приемането се осъществява от лекар-психиатър.
Неговите задължения са:
а) разглеждане на заявката за приемане; при пла-
ново приемане се осъществява контакт и диалог с из-
точника на заявката: пациент, негови близки, ОПЛ,
насочваща психиатрична служба или лекар-психиатър,
амбулаторен психиатричен кабинет на МБАЛ, съот-
ветните органи на съдебното и досъдебното производ-
ство; в този диалог се уточняват необходимата базис-
на клинична информация, психо-социални обстоятел-
ства, историята на лечението до момента и мотиваци-
ята за заявката;
б) ориентация за съответствие на клиничното със-
тояние на профила на отделението, респ. за наличието
на лечебна програма за това състояние;