Държавен вестник, бр. 39, 2015 г., стр. 36

СТР.  36	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  39
мляко. Съгласно чл. 1, т. 1 ЗХ законът урежда 
не само изискванията към храните, но и из­
искванията към етикетирането на храните. В 
чл. 10, ал. 4 ЗХ законодателят е оправомощил 
Министерския съвет с наредба да определи 
изискванията за етикетирането на храните. 
Това значи, че по принцип Министерският 
съвет е оправомощен от законодателя да уреди 
с нормативен административен акт – наредба, 
обществените отношения във връзка с етикети­
рането на млечните продукти и имитиращите 
продукти, които съдържат в състава си мляко, 
като вид храни по смисъла на чл. 2, ал. 1 и 2 
ЗХ. Наличието на компетентност за норматив­
но регулиране на тези правоотношения прави 
оспорената Наредба в частта досежно норми, 
които уреждат етикетирането, по принцип 
издадена при наличие на компетентност. Сле­
дователно нормите, които според заглавието 
на обособените глави и раздели би следвало 
да регламентират именно етикетирането на 
тези продукти – глава трета „Етикетиране“, 
раздел І „Специфични изисквания при ети­
кетиране на млечните продукти“ и раздел ІІ 
„Специфични изисквания при етикетиране на 
имитиращи продукти, съдържащи в състава 
си мляко“ – чл. 25 – 33, са издадени в изпъл­
нение на законово правомощие.
д) Член 1, т. 4 от Наредбата определя като 
неин предмет изискванията към производите­
лите и търговците на мляко, млечни продукти 
и имитиращи продукти, които съдържат в 
състава си мляко. Съгласно чл. 1, т. 2, 3 и 4 
ЗХ законът урежда изискванията към всич­
ки етапи на производство и преработка на 
храни, условията и реда за производство на 
храни, правата и задълженията на лицата, 
които произвеждат храни. В чл. 17, ал. 2 ЗХ 
законодателят е възложил на министъра на 
здравеопазването и на министъра на земе­
делието и храните с наредба да определят 
изискванията към производителите на хра­
ни, хигиенните изисквания при първичното 
производство, хигиенните изисквания към 
обектите за производство на храни и условията 
на производство на храни.
Следователно Министерският съвет не е 
компетентен да издаде нормативен админи­
стративен акт, с който да регламентира изис­
квания към производителите на храни, в т.ч. 
изисквания към условията на производствения 
процес. Тази компетентност законодателят 
е възложил съвместно на двама министри. 
Фактът, че Министерският съвет е орган, 
който съгласно чл. 105 от Конституцията осъ­
ществява вътрешната политика на страната 
и който с оглед на чл. 20, ал. 1 от Закона за 
администрацията (ЗА) е централен колегиа­
лен орган на изпълнителната власт с обща 
компетентност, не му дава право да изземва 
определена в закон компетентност на други 
органи по издаване на нормативен администра­
тивен акт. Компетентността, която чл. 114 от 
Конституцията дава на Министерския съвет, 
е въз основа и в изпълнение на закона.
Наредбата за специалните изисквания 
към млечните продукти не съдържа назва­
ние на глава или раздел, които да указват 
на съдържание на правни норми с предмет 
регулиране на изисквания към условията на 
производствения процес на млечни продукти. 
Съгласно чл. 9, ал. 3 ЗНА строежът на нор­
мативния акт и формулирането на неговите 
разпоредби трябва да бъдат съобразени с указа 
по прилагане на закона. Съгласно чл. 28, ал. 1 
от Указ № 833 членовете в нормативния акт 
се групират съобразно предмета и броя им 
в глави или раздели. Това нормативно изис­
кване към структурата на нормативния акт 
значи, че в една глава са обединени правни 
норми, които регламентират обществените 
отношения, посочени в наименованието на 
главата. В конкретния случай в оспорената 
Наредба няма нито глава, нито раздел, които 
да съответстват на посочения в чл. 1, т. 4 от 
Наредбата предмет на правно регулиране. 
Но проверката за компетентност за издаване 
на нормативен административен акт съдът 
извършва не само в съответствие с наименова­
нието на структурните части на подзаконовия 
нормативен акт, а в съответствие със съдър­
жанието на включените в акта разпоредби. 
Разпоредбата на чл. 31, намираща се в глава 
трета „Етикетиране“, раздел ІІ „Специфични 
изисквания при етикетиране на имитиращи 
продукти, съдържащи в състава си мляко“, 
съдържа и следните три алинеи:
„Алинея 4 Производителите на мляко и 
млечни продукти и производителите, които 
разфасоват и преопаковат мляко и млечни 
продукти, не могат да произвеждат, разфасоват 
и преопаковат имитиращи продукти, съдър­
жащи в състава си мляко, на територията 
на едно предприятие по едно и също време.
Алинея 5 За всяка промяна при преми­
наване от производството, разфасоването и 
преопаковането на мляко и млечни продукти 
към производство, разфасоване и преопако­
ване на имитиращи продукти, съдържащи в 
състава си мляко, производителите уведомяват 
съответната областна дирекция по безопасност 
на храните най-малко един работен ден преди 
промяната. План за промените е допустим 
веднъж на шест месеца. 
Алинея 6 Промяна от производство, раз­
фасоване и преопаковане на имитиращи 
продукти, съдържащи в състава си мляко, 
към производство, разфасоване и преопако­
ване на мляко и млечни продукти може да 
се извършва по всяко време, като за целта 
е необходимо производителите да уведомят 
съответната областна дирекция по безопас­
ност на храните най-малко един работен ден 
преди промяната.“