Държавен вестник, бр. 9, 2007 г., стр. 3

Б Р О Й  9
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  3
Раздел III
Допълнителни трудови възнаграждения
Чл. 6. (1) Допълнителните трудови възнаг-
раждения са:
1. определените с наредбата или с друг нор-
мативен акт възнаграждения, които се изпла-
щат задължително;
2. договорените с индивидуален и/или с ко-
лективен трудов договор възнаграждения, кои-
то се изплащат според договорените условия.
(2) Допълнителните трудови възнагражде-
ния се предоставят в пари или в натура.
(3) Допълнителните трудови възнагражде-
ния, предоставени в натура, не могат да включ-
ват спиртни напитки, увреждащи здравето нар-
котични вещества и тютюневи изделия.
Г л а в а  т р е т а
ВИДОВЕ ДОПЪЛНИТЕЛНИ ТРУДОВИ
ВЪЗНАГРАЖДЕНИЯ
Чл. 7. За положения извънреден труд се зап-
лаща увеличение в минималните размери по
реда на чл. 262 от Кодекса на труда. Увеличе-
нието се изчислява на базата на основната ра-
ботна заплата и допълнителните трудови въз-
награждения с постоянен характер на работни-
ка или служителя по индивидуалния трудов до-
говор, освен ако е договорено друго.
Чл. 8. За всеки отработен нощен час или за
част от него между 22,00 ч. и 6,00 ч. на работни-
ците и служителите се заплаща допълнително
трудово възнаграждение за нощен труд в раз-
мер не по-малък от 0,25 лв.
Чл. 9. (1) При подневно отчитане на работ-
ното време и при работа на смени, чиято нощна
продължителност на работното време е по-мал-
ка от тази на дневното, трудовото възнагражде-
ние, заработено по трудови норми, се увелича-
ва с коефициент, равен на отношението между
нормалната продължителност на дневното и
нощното работно време.
(2) При сумирано изчисляване на работното
време нощните часове се превръщат в дневни с
коефициент, равен на отношението между нор-
малната продължителност на дневното и нощ-
ното работно време, установени за подневно
отчитане на работното време за съответното
работно място.
(3) При сумирано изчисляване на работното
време трудовото възнаграждение, заработено
по трудови норми, се увеличава с коефициент,
равен на отношението между часовете, получе-
ни след превръщането на нощните часове в
дневни, и действително отработените часове
през месеца или установения друг период.
Чл. 10. За времето, през което работникът
или служителят е на разположение на работо-
дателя и се намира извън територията на пред-
приятието в място, уговорено между тях, се
заплаща допълнително трудово възнагражде-
ние за всеки час или за част от него в размер не
по-малък от 0,10 лв.
Чл. 11. (1) За образователна и научна степен
“доктор” или за научна степен “доктор на нау-
ките”, свързана с изпълняваната работа на ра-
ботника или служителя, се изплаща допълни-
телно месечно възнаграждение в размер не по-
малък от:
1. петнадесет лева—за “доктор”;
2. петдесет лева—за “доктор на науките”.
(2) При наличие на повече от едно от осно-
ванията по ал. 1 лицето има право на допълни-
телното възнаграждение с по-благоприятен
размер.
Чл. 12. (1) За придобит трудов стаж и профе-
сионален опит на работниците и служителите
се заплаща допълнително месечно възнаграж-
дение в процент върху основната работна зап-
лата, определена с индивидуалния трудов дого-
вор.
(2) За придобит трудов стаж и професиона-
лен опит се зачита стажът, признат по реда на
Кодекса на труда за времето, през което работ-
никът или служителят е работил и продължава
да работи в предприятието, в т.ч. на различни
работни места и длъжности.
(3) В случаите по чл. 123 и 123а от Кодекса
на труда при определянето на допълнителното
възнаграждение по ал. 1 се зачита и времето,
през което работникът или служителят е рабо-
тил в предприятието преди промяната на рабо-
тодателя.
(4) При определяне продължителността на
трудовия стаж и професионалния опит, за кои-
то се изплаща допълнително трудово възнаг-
раждение, работодателят отчита и трудовия
стаж на работника или служителя, придобит в
друго предприятие по смисъла на § 1, т. 2 от
допълнителните разпоредби на Кодекса на тру-
да на същата, сходна или със същия характер
работа, длъжност или професия.
(5) Условията, при които се зачита сходният
характер на работата, длъжността или профе-
сията по ал. 4, се определят с колективен тру-
дов договор на браншово равнище.
(6) Минималният размер на допълнително-
то трудово възнаграждение за трудов стаж и
професионален опит се определя от Министер-
ския съвет след провеждане на консултации с
представителните организации на работници-
те и служителите и на работодателите на наци-
онално ниво.
(7) С колективен трудов договор на браншо-
во равнище се определя минималният размер
на допълнителното трудово възнаграждение за
трудов стаж и професионален опит за съответ-
ния бранш, а конкретният размер се определя в
колективен трудов договор и/или във вътреш-
ните правила за организация на работната зап-
лата в предприятието и в индивидуалния тру-
дов договор.
(8) Допълнителното трудово възнагражде-
ние за трудов стаж и професионален опит се
заплаща за действително отработено време в
рамките на съответната месечна продължител-