Държавен вестник, бр. 26, 2025 г., стр. 79

БРОЙ  26	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  79   
§ 24. В Закона за данък върху добавената 
стойност (oбн., ДВ, бр. 63 от 2006 г.; изм., 
бр. 86, 105 и 108 от 2006 г.; Решение № 7 на 
Конституционния съд от 2007 г. – бр. 37 от 
2007 г.; изм., бр. 41, 52, 59, 108 и 113 от 2007 г., 
бр. 106 от 2008 г., бр. 12, 23, 74 и 95 от 2009 г., 
бр. 94 и 100 от 2010 г., бр. 19, 77 и 99 от 2011 г., 
бр. 54, 94 и 103 от 2012 г., бр. 23, 30, 68, 98, 
101, 104 и 109 от 2013 г., бр. 1, 105 и 107 от 
2014 г., бр. 41, 79, 94 и 95 от 2015 г., бр. 58, 
60, 74, 88, 95 и 97 от 2016 г., бр. 85, 92, 96 и 97 
от 2017 г., бр. 24, 65 и 98 от 2018 г., бр. 24, 33, 
96, 100, 101 и 102 от 2019 г., бр. 14, 18, 52, 55, 
71, 104 и 107 от 2020 г., бр. 17 и 111 от 2021 г., 
бр. 14, 18, 52, 58, 99 и 102 от 2022 г., бр. 66, 106
и 108 от 2023 г. и бр. 42, 70 и 79 от 2024 г.) 
се правят следните изменения и допълнения:
1. В чл. 96, ал. 1 и чл. 102, ал. 4 думите 
„166 000 лв.“ се заменят със „100 000 лв.“.
2. В чл. 118 се създава ал. 24:
„(24) Когато се издава фактура за доставка 
на горива, отчетена чрез ЕСФП и по която 
се плаща в брой, с чек, с ваучер, с банкова 
кредитна или дебитна карта или с други замест­
ващи парите платежни средства, фактурата се 
издава задължително от ЕСФП под формата 
на разширен фискален бон в момента на из­
вършване на продажбата. В тези случаи не се 
прилага разпоредбата на чл. 113, ал. 4 и 13.“
§ 25. (1) Смята се, че правомерно е извър­
шена корекция на документирани доставки 
по приложение № 2, част първа към глава 
деветнадесета „а“ от Закона за данък върху 
добавената стойност, за които е променен 
данъчният режим от 1 януари 2023 г., когато 
в срока по чл. 109 от Данъчно-осигурителния 
процесуален кодекс доставчикът е анулирал 
съставените фактури, издал е нови по реда на 
чл. 116 от Закона за данък върху добавената 
стойност, и общината като получател е анули­
рала съставените протоколи по реда на чл. 117а 
от същия закон. В тези случаи се приема, че 
данъкът не е включен в договорената цена.  
(2) Когато не е извършена корекция по 
ал. 1, данъкът, внесен в държавния бюджет 
от общините като получатели на доставки по 
приложение № 2, част първа към глава деветна­
десета „а“ от Закона за данък върху добавената 
стойност, се смята за внесен от доставчика и 
не подлежи на възстановяване на общините. 
(3) Претенции между общините и достав­
чиците, възникнали от неточности в сумите, 
за които е приложена ал. 1 или 2, се уреждат 
по общия ред.  
 (4) Алинеи 1 и 2 се прилагат и за неприклю­
чилите към датата на влизане в сила на този 
закон административни и съдебни производства.
§ 26. В Закона за данъците върху доходите на 
физическите лица (обн., ДВ, бр. 95 от 2006 г.; 
изм., бр. 52, 64 и 113 от 2007 г., бр. 28, 43 и 
106 от 2008 г., бр. 25, 32, 35, 41, 82, 95 и 99 от 
2009 г., бр. 16, 49, 94 и 100 от 2010 г., бр. 19, 
31, 35, 51 и 99 от 2011 г., бр. 40, 81 и 94 от 
2012 г., бр. 23, 66, 100 и 109 от 2013 г., бр. 1, 
53, 98, 105 и 107 от 2014 г., бр. 12, 22, 61, 79 и 
95 от 2015 г., бр. 32, 74, 75, 97 и 98 от 2016 г., 
бр. 58, 63 и 97 от 2017 г., бр. 15, 98, 102 и 105 
от 2018 г., бр. 24, 79, 96 и 101 от 2019 г., бр. 14, 
18, 28, 38, 60 и 104 от 2020 г., бр. 14 от 2021 г., 
бр. 14, 17, 52, 100 и 102 от 2022 г., бр. 102 и 
106 от 2023 г. и бр. 70 от 2024 г.) се правят 
следните изменения и допълнения:
1. В чл. 10, ал. 1, т. 6 след думите „обла­
гаеми с“ се добавя „алтернативен данък по 
чл. 41а и/или с“.
2. В чл. 16, ал. 2 след думите „доходите, 
подлежащи на облагане с“ се добавя „алтер­
нативен данък по чл. 41а и/или с“.
3. В чл. 22в:
а) в ал. 6:
аа) в т. 1 накрая се поставя запетая и се 
добавя „при условие че другият родител няма 
да ползва данъчното облекчение за съответната 
данъчна година; когато другият родител не е 
ползвал данъчното облекчение в пълен размер, 
разликата може да се ползва по реда на ал. 4“;
бб) създава се нова т. 2:
„2. родител, на когото не е предоставе­
но упражняването на родителските права в 
случаите, в които не е налице сключен брак 
между родителите,  при условие че другият 
родител няма да ползва данъчното облекчение 
за съответната данъчна година; когато другият 
родител не е ползвал данъчното облекчение в 
пълен размер, разликата може да се ползва по 
реда на ал. 4;“
вв) досегашната т. 2 става т. 3;
б) алинея 9 се изменя така:
„(9) Когато в нарушение на условието:
1. по ал. 4 пълният размер на данъчното 
облекчение е ползван от повече от едно лице, 
всяко от лицата по ал. 3 дължи частта от да­
нъка, съответстваща на размера на ползваното 
облекчение;
2. по ал. 6, т. 1 пълният размер на данъчното 
облекчение е ползван от родител, на когото не 
е предоставено упражняването на родителските 
права в случаите на развод, то този родител 
дължи частта от данъка, съответстваща на 
размера на ползваното облекчение;
3. по ал. 6, т. 2 пълният размер на данъчното 
облекчение е ползван от родител, на когото не 
е предоставено упражняването на родителските 
права в случаите, в които не е налице сключен 
брак между родителите, то този родител дължи 
частта от данъка, съответстваща на размера на 
ползваното облекчение.“
4. В чл. 22г:
а) в ал. 6:
аа) в т. 1 накрая се поставя запетая и се 
добавя „при условие че другият родител няма 
да ползва данъчното облекчение за съответната 
данъчна година; когато другият родител не е 
ползвал данъчното облекчение в пълен размер, 
разликата може да се ползва по реда на ал. 4“;
бб) създава се нова т. 2:
„2. родител, на когото не е предоставе­
но упражняването на родителските права в