Държавен вестник, бр. 64, 2004 г., стр. 51

Б Р О Й  64
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  51
(а) Пунктовете за мониторинг следва също, където
е възможно, да са представителни и за сходни райони,
които не са в непосредствена близост до тях.
II. Условия за разполагане на пунктовете за мони-
торинг  в микромащаб
1. Доколкото това е практически възможно, при раз-
полагането на пунктовете за мониторинг се спазват след-
ните изисквания:
1.1. Потокът около входното отвърстие на пробо-
вземната сонда да не е ограничен (свободен в сектор от
най-малко 270°) и да няма каквито и да било прегради,
възпрепятстващи движението на  въздуха в близост до
устройството за вземане на проби. За точките за взема-
не на проби, които са представителни за качеството на
атмосферния въздух по линията на разположението на
сградите, входното отвърстие се разполага на разстоя-
ние няколко метра от сградите, балконите, дърветата
или другите налични прегради и на не по-малко от 0,5
m от най-близката сграда;
1.2. Входното отвърстие на пробовземната сонда се
разполага на височина между 1,5 m (зоната на дишане)
и 4 m над земната повърхност. При определени обстоя-
телства за градски ПМ, както и в залесени райони, за
осигуряване представителността на съответния пункт
за мониторинг върху по-голяма площ, се допуска раз-
полагане на входното отвърстие до 8 m над земната
повърхност;
1.3. Входното отвърстие на пробовземната сонда да
не е разположено в непосредствена близост до източ-
ници на емисии, за да се избегне директното попадане
на замърсители в него, преди дисперсията им в атмос-
ферния въздух;
1.4. Пунктовете за вземане на проби се разполагат
на не по-малко от 25 m от края на кръстовищата и на не
по-малко от 10 m от центъра на най-близкото платно за
движение с нарастващо разстояние като функция от на-
товареността на движението;
1.5. Изходното отвърстие на устройството за взема-
не на проби се разполага така, че да се избегне повтор-
ното преминаване на изходящия въздух през входното
отвърстие.
2. При разполагането на пунктовете за монито-
ринг съгласно т.1 се отчита влиянието на следните
фактори:
2.1. наслагващи се (интерфериращи) източници;
2.2. сигурност;
2.3. достъп;
2.4. наличие на електрозахранване и телефонни
комуникации;
2.5. видимост на площадката спрямо нейното об-
кръжение;
2.6. безопасност за населението и обслужващия пер-
сонал;
2.7. съвместно разполагане на точките за взема-
не на проби за определяне нивата на различни за-
мърсители;
2.8. изисквания, свързани с териториалното пла-
ниране.
III. Документиране и преглед на избора на пло-
щадката
Процедурите по избор на площадките се доку-
ментират напълно на етапа на тяхното класифици-
ране посредством фотографии на околностите (с ком-
пасна стрелка) и подробна карта. Разположението
на площадките се преразглежда през равни интерва-
ли, като документирането се повтаря, с оглед осигу-
ряване постоянното им съответствие с условията на
това приложение. Последното изисква правилното
разглеждане и интерпретиране на данните от мони-
торинга в контекста на метеорологичните и фотохи-
мичните процеси, повлияващи концентрациите на
озон, измервани в съответното местоположение.
Приложение № 6
към чл. 19 и 36
Определяне на прекурсорите на озона
I. Прекурсори на озона, нивата на които следва да
бъдат измервани
1. Измерването на прекурсорите на озона трябва да
включва най-малкото азотните оксиди и подходящи
летливи органични съединения (ЛОС).
2. Списък на препоръчваните за измерване летливи
органични съединения, които да бъдат определяни ко-
личествено:
Етан
Етилен
Ацетилен
Пропан
Пропен
n-Бутан
i-Бутан
1-Бутен
транс-2-Бутен
цис-2-Бутен
1,3-Бутадиен
n-Пентан
i-Пентан
1-Пентен
2-Пентен
Изопрен
n-Хексан
i-Хексан
n-Хептан
n-Октан
i-Октан
Бензен
Толуен
Етил бензен
m+p-Ксилен
o-Ксилен
1,2,4-Триметил бензен
1,2,3-Триметил бензен
1,3,5-Триметил бензен
Формалдехид
Общи неметанови въглеводороди
II. Определяне на прекурсорите на озона съгласно
раздел I
1. Главните цели на тези измервания са: да се ана-
лизира тенденцията при веществата прекурсори на озо-
на, да се провери ефективността на стратегиите за на-
маляване на емисиите, да се провери състоятелността
на инвентаризациите на емисиите и да се определи за-
висимостта на концентрациите на озон от източниците
на емисии на прекурсори на озона.
2. Допълнителна цел е по-доброто разбиране на
процесите на образуване на озон и дисперсията на него-
вите прекурсори, вкл. осигуряване възможността за
прилагане на подходящи фотохимичните модели, раз-
работени за целта.
3. За определяне на азотни оксиди се използва уста-
новеният за целта с БДС референтен метод (ISO
7996:1985—хеми-луминесцентен метод).
4. Измерванията следва да бъдат правени по-специ-
ално в градските и крайградските райони, от който и да
е ПМ, изграден в съответствие с изискванията на На-
редба № 7 от 1999 г., който е подходящ за изпълнение
на целите по т. 1 и 2.
Приложение № 7
към чл. 20
Референтни методи за измерване на нивата на
озона и калибриране на използваните средства
за измерване
1. Метод за измерване: УВ фотометричен метод (ISO
13964—1998).
2. Метод за калибриране на средствата за измерва-
не: референтен УВ фотометър (ISO 13964—1998 и VDI
2468, B1.6).
3. След публикуването на метод за измерването на
нивата на озон и калибриране на използваните средст-
ва за измерване от Европейската организация по стан-
дартизация (CEN) същият ще замени методите по т. 1
и 2 в срок, определен за целта от министъра на околна-
та среда и водите.
Приложение № 8
към чл. 36, ал. 1, т. 4, буква “б”
Информация за превишаванията на нормите и
алармените прагове и изисквания за обобщава-
не на данните и изчисляване на статистически-
те параметри
I. Информация за превишаванията на нормите и
алармените прагове
1. В таблицата по-долу са определени видът и количе-
ството информация, която следва да се изготви от ИАОС: