Държавен вестник, бр. 20, 2017 г., стр. 12

СТР.  12	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  20
(3) „Гранични зони“ са:
На територията на Република България:
 – националната територия с дълбочина  
30 км от линията на държавната граница 
навътре в територията на държавата.
На територията на Република Гърция: 
 – националната територия с дълбочина  
30 км от линията на държавната граница 
навътре в територията на държавата.
За гранични зони се считат и:
 – влакове, които се движат по железопът-
на линия между държавната граница 
и първата железопътна гара, според 
железопътното разписание, в случай че 
тази първа гара се намира отвъд 30-ки-
лометровата гранична зона.
Р а з д е л  I I
Област на прилагане и процедури за оказване 
на съдействие
Член 3
Начини за осъществяване на сътрудничеството
В рамките на своите компетенции орга-
ните на Страните си сътрудничат взаимно в 
съответствие с националното си законода-
телство с оглед превенция и разследване на 
престъпления, най-вече чрез: 
1. обмен на информация по конкретни 
случаи, свързани с трансгранична прес-
тъпност; 
2. създаване и използване на радиовръзка 
чрез размяна на радиоустройства, до въ-
веждането в експлоатация на оборудване 
за единна радиосистема по европейски 
стандарти и честоти, с цел подобряване 
на начините за комуникация, особено 
на безжичната радиокомуникация по 
границите; техническите решения в об-
ластта на комуникациите, необходими 
за подобряване и улесняване на транс­
граничното сътрудничество, се уговарят 
допълнително от компетентните органи;
3. съвместно планиране на действията на 
служителите в граничните зони;
4. създаване на съвместни екипи за разслед-
ване съгласно разпоредбите на Рамково 
решение № 2002/465/ПВР на Съвета на 
Европейския съюз, прието на 13 юни 
2002 г.; 
5. осъществяване на контролирани дос-
тавки;
6. изпращане на експерти или съветници и 
предоставяне на съответното оборудване 
при необходимост; 
7. планиране и осъществяване на съвместни 
програми за предотвратяване и проти-
водействие на престъпността;
8. оказване на съдействие във връзка с 
масови събирания, големи събития и 
сериозни произшествия с трансгранично 
въздействие; 
9. редовно организиране на срещи с цел 
проверка качеството на сътрудничест-
вото, обсъждане на нови стратегии, 
организиране на съвместни дейности и 
изготвяне на планове за преследване и 
патрулиране, обмен на статистически дан-
ни и координиране на работни програми;
10. определяне на точки за контакт, плани-
ране и провеждане на съвместни срещи 
с цел определяне на съвместни действия;
11. осъществяване на сътрудничество в об-
ластта на обучението на служителите 
на органите;
12. отправяне на покана към представители 
на органите на другата Страна за участие 
като наблюдатели в дейности от особена 
важност;
13. редовен обмен на информационни бю-
летини, статистически данни и анализи 
на престъпността между компетентните 
органи на Страните. 
Член 4
Молба за съдействие
(1) Органите на Страните си предоста-
вят съдействие, в рамките на своите 
компетенции, на основата на молба 
по стандартизиран образец, основан 
на Рамково решение № 2006/960/ПВР 
на Съвета. 
(2) Органите на Страните си предоставят 
помощ за целите на предотвратяването, 
разкриването и разследването на прес-
тъпления, доколкото националното им 
законодателство не предвижда молбата 
да е отправена и изпратена чрез орга-
ните на съдебната власт, и в случай че 
молбата или нейното изпълнение не 
включват прилагането на принудителни 
мерки от страна на замолената Страна, 
по-специално при: 
1. идентифициране на собственици и 
водачи на превозни средства;
2. установяване на постоянен адрес и/или 
настоящ адрес;
3. проверка на разрешения за преби-
ваване;
4. проверка на необходимите документи 
за преминаване на границата, доку-
менти за самоличност, свидетелства за 
управление на МПС, регистрационни 
свидетелства, транспортни документи 
и актове за гражданско състояние; 
5. установяване на самоличността на 
телефонни абонати и абонати на 
други телекомуникационни услуги, 
доколкото въпросната информация 
е общественодостъпна;
6. установяване на самоличността на 
лица;
7. предоставяне на информация от по-
лицейските бази данни, както и ин-
формация от официални бази данни, 
които са общественодостъпни;
8. предоставяне на информация относ-
но наркотични вещества, оръжия и 
взривни вещества, превозни средства