Държавен вестник, бр. 1, 2004 г., стр. 12

С Т Р .  12
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  1
Член 11
(1) Всяка от договарящите страни може по
причини, свързани с обществения ред, общест-
вената сигурност или общественото здраве, или
поради други важни причини, да спре временно
прилагането на цялата или на част от разпоред-
бите на тази спогодба. За спирането и възстано-
вяването на действието на разпоредбите на тази
спогодба другата договоряща страна се уведо-
мява незабавно по дипломатически път.
(2) Спирането и възстановяването на дейс-
твието на разпоредбите на тази спогодба вли-
зат в сила в срок 24 часа след връчване на
писменото уведомление на другата договаря-
ща страна.
Член 12
Тази спогодба се прилага и за територията
на Княжество Лихтенщайн, както и за неговите
граждани.
Член 13
Тази спогодба влиза в сила след изтичането
на 30-дневен срок след нейното подписване.
Член 14
(1) Действието на тази спогодба е с неопре-
делен срок. Тя може да бъде прекратена от вся-
ка от договарящите страни по всяко време, като
другата договаряща страна трябва да бъде уве-
домена по дипломатически път.
(2) Спогодбата прекратява действието си три
месеца след получаването на уведомлението за
прекратяване от другата договаряща страна.
Член 15
Влизането в сила на тази спогодба отменя
прилагането на разпоредбите на Спогодбата
от 18 юли 1994 г. между правителството на
Република България и правителството на Кон-
федерация Швейцария за установяване на без-
визов режим по отношение на притежателите
на дипломатически, служебен или специален
паспорт.
Изготвена в гр. София на 30 октомври 2003 г.
в два еднообразни екземпляра, всеки от които
на български и френски език, като и двата тек-
ста имат еднаква сила.
За правителството на
За Швейцарския
Република България:
федерален съвет:
Георги Първанов,
Паскал Кушпен,
президент на
президент на
Република
Конфедерация
България
Швейцария
ПРИЛОЖЕНИЕ
Списък на паспортите, които се признават
по смисъла на тази спогодба
Български
Швейцарски
документи
документи
Паспорт.
Паспорт (обикновен).
Служебен паспорт.
Служебен паспорт.
Дипломатически
Дипломатически
паспорт.
паспорт.
74246
СПОГОДБА
между правителството на Република България
и правителството на Ливанската република за
обратно приемане на незаконно пребиваващи
лица
(Одобрена с Решение № 383 от 26 май 2003 г. на
Министерския съвет. В сила от 3 юли 2003 г.)
Правителството на Република България и
правителството на Ливанската република, на-
ричани по-нататък договарящи страни,
водени от желанието да дадат своя принос за
предотвратяването и противодействието на
незаконната трансгранична миграция,
в стремежа си на реципрочна основа и в дух
на сътрудничество да улеснят обратното при-
емане на лица, които незаконно влизат и пре-
бивават на територията на една от договаря-
щите страни,
като имат предвид Общата декларация за
правата на човека, приета на 10 декември 1948 г.
от Общото събрание на ООН, Конвенцията за
защита на правата на човека и основните сво-
боди от 4 ноември 1950 г.,
се договориха за следното:
Член 1
Определения
За целите на тази спогодба се използват след-
ните определения:
1. “Чужденец”—лице, което не е нито бъл-
гарски, нито ливански гражданин.
2. “Виза”—валидно разрешение, издадено от
компетентните служби на договарящата стра-
на за едно или повече влизания и пребиваване
на нейната територия за определен срок.
3. “Разрешение за пребиваване”—валидно
разрешение, издадено от компетентните служ-
би на договарящата страна, което дава право на
лицето да влиза неколкократно и да пребивава
в страната. Разрешението за пребиваване не
означава виза, нито възможност за пребивава-
не на територията на дадена договаряща стра-
на по време на разглеждането на молба за убе-
жище, за разрешение за пребиваване или дока-
то тече процедура за експулсиране.
Член 2
Обратно приемане на собствени граждани
1. Всяка договаряща страна приема обрат-
но по писмена молба на другата договаряща
страна и без формалности всяко лице, което
не отговаря или вече не отговаря на действа-
щите законодателни разпоредби за влизане
или пребиваване на територията на молеща-
та договаряща страна, когато е доказано или
с основание се предполага, че въпросното лице
е гражданин на замолената договаряща стра-
на. Същото се прилага и по отношение на лица,
които след като са влезли на територията на
молещата договаряща страна, са загубили
гражданството на замолената договаряща
страна или са освободени от нейно гражданс-