Държавен вестник, бр. 15, 2007 г., стр. 101

Б Р О Й  15
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  101
както, ако са взети от нейните органи. Изпъл-
нението се осъществява в съответствие с пра-
вото на замолената държава предвид висшия
интерес на детето.
Глава V—Сътрудничество
Член 29
1. Всяка договаряща държава определя цен-
трален орган, който да бъде натоварен със за-
дълженията, произтичащи от конвенцията за
договарящата страна.
2. Федералните държави, държавите с повече
от една правна система или държавите, които имат
автономни териториални единици, са свободни
да посочат повече от един централен орган и да
определят териториалния или персоналния об-
хват на техните функции. Когато държава е посо-
чила повече от един централен орган, тя опреде-
ля централния орган, до когото може да се изпра-
щат съобщения, за да бъдат предадени на подхо-
дящия централен орган в държавата.
Член 30
1. Централните органи си сътрудничат по-
между си и насърчават сътрудничеството меж-
ду компетентните органи в техните държави за
постигане на целите на конвенцията.
2. Във връзка с прилагането на конвенцията
те вземат подходящи мерки за осигуряване на
информация относно законодателството и инс-
титуциите в техните държави във връзка със
закрилата на децата.
Член 31
Централният орган на договарящата държа-
ва директно или посредством публични или
други органи предприема подходящи мерки за:
а. да улесни обмена на информация и да
предложи помощта, предвидена в чл. 8 и 9 и в
тази глава;
b. да улесни чрез посредничество доброволно-
то разрешаване на въпросите, свързани със защи-
тата на личността или имуществото на детето, в
случаи, за които конвенцията е приложима;
c. да предостави по молба на компетентен
орган от друга договаряща държава помощ при
разкриване местонахождението на дете, когато
изглежда, че детето се намира на територията
на замолената държава и има нужда от защита.
Член 32
По мотивирана молба на централния орган
или друг компетентен орган в договаряща
държава, с която детето има близка връзка,
централният орган на договарящата държава, в
която детето има обичайното си местопребива-
ване, или директно, или чрез обществени или
други органи следва:
а. да предостави доклад за положението на
детето;
b. да изиска от компетентния орган на сво-
ята държава да проучи необходимостта от взе-
мане на мерки за закрила на личността или
имуществото на детето.
Член 33
1. Ако орган, който има компетентност по
силата на членове от 5 до 10, възнамерява да нас-
тани детето в приемно семейство или в институ-
ция, или на грижите на kafala или на аналогичен
институт, и ако такова настаняване на детето или
осигуряване на грижи трябва да се осъществи в
друга договаряща държава, този орган предвари-
телно се консултира с централния орган или с
друг компетентен орган на тази държава. За цел-
та той изпраща доклад за детето заедно с причи-
ните, налагащи предлаганото настаняване на
детето в институция или приемно семейство.
2. Решението за настаняване или за осигурява-
не на грижи може да се вземе в молещата държа-
ва само ако централният орган или друг компе-
тентен орган на замолената държава е одобрил
настаняването или осигуряването на грижи, имай-
ки предвид висшия интерес на детето.
Член 34
1. Когато е предвидено да бъде взета мярка
за закрила, компетентните органи по конвен-
цията, ако положението на детето налага това,
могат да отправят молба до всеки орган на дру-
га договаряща държава, който притежава нуж-
ната за защитата на детето информация, да им
я предостави.
2. Всяка договаряща държава може да дек-
ларира, че молбите по ал. 1 се предават само
чрез нейния централен орган.
Член 35
1. Компетентните органи на договарящата
държава могат да отправят молба до органите
на друга договаряща държава за помощ при из-
пълнението на взети по силата на тази конвенция
мерки за закрила, особено за осигуряване на
ефективно упражняване на правото на лични
отношения с детето, както и на правото за под-
държане на редовни и директни контакти.
2. Органите на договарящата държава, в ко-
ято детето няма обичайно местопребиваване,
могат по молба на родител, който живее в тази
държава и който желае да получи или да запази
правото си на лични отношения с детето, да
съберат сведения или доказателства и да се про-
изнесат относно това, дали този родител е под-
ходящ, за да има право на лични отношения и
при какви условия може да се осъществи това
право. Орган, който е компетентен на основа-
ние членове от 5 до 10 да се произнесе относно
правото на лични отношения с детето, трябва
преди да се произнесе, да обсъди и вземе пред-
вид тези сведения, доказателства и заключения.
3. Орган, който е компетентен на основание
членове от 5 до 10 да се произнесе за правото на
лични отношения, може да спре процедурата
до приключване на процедурата, предвидена в
ал. 2, по-специално, ако той е сезиран с молба
за промяна или отнемане на право на лични
отношения, получени в държавата на предиш-
ното обичайно местопребиваване на детето.