Държавен вестник, бр. 46, 2010 г., стр. 69

БРОЙ  46	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  69  
основната защита (защита срещу директен допир) 
и защитата при дефект (защита при индиректен 
допир). Тази комбинация от мерки е известна като 
функционално свръхниско напрежение (ФСНН).
2.7.2. Изисквания за основна защита (защита 
срещу директен допир)
Основната защита се осигурява посредством 
един от двата метода:
 – основна изолация, съответстваща на мини­
малното изпитвателно напрежение за първичната 
верига на източника на свръхниското напрежение;
 – защитни прегради или обвивки.
2.7.3. Изисквания за защита при дефект (защита 
при индиректен допир)
Достъпните токопроводими части на оборудва­
нето на токовия кръг с функционално свръхниско 
напрежение трябва да са свързани към защитния 
проводник на основния кръг на източника, при 
условие че основният кръг е обект на защита с 
автоматично изключване на захранването съо­
бразно т. 2.3 – 2.6.
2.7.4. Източници
Източниците за захранване на ФСНН трябва 
да са или трансформатори с обикновено разделяне 
на намотките, или да отговарят на т. 2.3.
Когато веригата за функционално свръхниско 
напрежение се захранва от верига с по-високо 
напрежение посредством устройство, което не 
осигурява поне обикновено разделяне между входа 
и изхода с функционално свръхниско напрежение, 
като например автотрансформатор, потенциометър, 
полупроводниково устройство и др., изходната ве­
рига се приема за разширение на входната верига 
и за нея трябва да бъде приложена същата защит­
на мярка, която е приложена за входната верига.
2.7.5. Щепселни съединения (щепсели и кон­
такти)
Щепселите и контактите на веригите с функцио­
нално свръхниско напрежение трябва да отговарят 
на следните изисквания:
 – щепселите да не могат да се включват в 
контакти за друго напрежение;
 – контактите да не позволяват включване на 
щепсели за други напрежения;
 – контактите да предоставят връзка със за­
щитен проводник.
3. Защитна мярка „двойна или усилена изолация“
3.1. Общи положения
3.1.1. Двойната или усилената изолация е за­
щитна мярка, при която:
 – основната защита се осигурява от основната 
изолация, а защитата при дефект се осигурява от 
допълнителна изолация, или
 – основната защита и защитата при дефект се 
осигуряват от усилена изолация на тоководещите 
части и достъпните токопроводими части.
Тази защитна мярка предотвратява възникването 
на опасно напрежение в достъпните токопрово­
дими части на електрическото оборудване при 
компрометиране на основната изолация.
3.1.2. Двойната и усилената изолация са при­
ложими за всички случаи освен ограниченията, 
посочени от производителя в съпроводителната 
документация на оборудването.
3.1.3. Когато тази защитна мярка ще се из­
ползва като единствена защитна мярка (т.е. там, 
където токов кръг или част от уредбата ще се 
състои изцяло от оборудване с двойна или усилена 
изолация), трябва да се провери дали кръгът или 
частта от уредбата, за която се прилага мярката, 
ще е под ефективно наблюдение при нормална 
експлоатация така, че няма да се допусне извърш­
ване на промяна, която да застраши ефективността 
на защитната мярка. Следователно тази защитна 
мярка не трябва да се прилага за кръгове, които 
включват инсталационни контакти, или където 
потребител може да смени части от оборудването 
без надзор.
3.2. Изисквания за основната защита (защита 
срещу директен допир) и защитата при дефект 
(защита при индиректен допир)
3.2.1. Електрическо оборудване
Когато двойната или усилената изолация се 
използва за цялата уредба или за част от уредбата, 
електрическото оборудване трябва да отговаря на 
изискванията на следните точки:
 – т. 3.2.1.1, или
 – т. 3.2.1.2 и 3.2.2, или
 – т. 3.2.1.3 и 3.2.2.
3.2.1.1. Електрическото оборудване трябва да 
бъде от следните видове, подложени на типови 
изпитания и маркирани съобразно приложимите 
за тях правила:
 – електрическо оборудване, което има двойна 
или усилена изолация (оборудване от клас II на 
защита срещу поражения от електрически ток);
 – електрическо оборудване, описано в съот­
ветния продуктов стандарт като еквивалентно на 
клас II, например електрически табла с тотална 
изолация.
3.2.1.2. Допълнителна изолация, която обхваща 
електрическо оборудване само с основна изолация, 
поставена в процеса на изграждане на електри­
ческата уредба, осигурява степен на безопасност, 
еквивалентна на тази за електрическо оборудване, 
съответстващо на т. 3.2.1.1, и отговаряща на усло­
вията, определени в т. 3.2.2.1 – 3.2.2.3.
3.2.1.3. Усилена изолация, която обхваща не­
изолирани тоководещи части, поставена в процеса 
на изграждане на електрическата уредба, осигу­
рява степен на безопасност, еквивалентна на тази 
за електрическо оборудване, съответстващо на 
т. 3.2.1.1, и отговаряща на условията, определени 
в т. 3.2.2.2 – 3.2.2.3. Такава изолация се допуска 
само тогава, когато конструктивни причини не 
позволяват реализирането на двойна изолация.
3.2.2. Обвивки
3.2.2.1. В състояние на функционална пригодност 
всички токопроводими части на електрическото 
оборудване, които са разделени от тоководещите 
части само с основна изолация, трябва да бъдат 
затворени в изолационна обвивка, която осигурява 
степен на защита поне IPXXB или IP2X.
3.2.2.2. В сила са следните изисквания:
 – през изолационната обвивка не трябва да 
преминават токопроводими части, които могат да 
разпространяват потенциал, и
 – обвивката не трябва да съдържа изолаци­
онни винтове или други изолационни закрепващи 
елементи, за които може да се наложи да бъдат