Държавен вестник, бр. 45, 2005 г., стр. 29

Б Р О Й  45
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  29
Другата група функции са насочени към съз-
даване условия за подобряване на благоденст-
вието, утвърждаване на демократичните прин-
ципи на управление, справедливост и равно-
правие в различни сфери на обществения жи-
вот. Те водят до непрекъснато разрастване на
сферата на държавната дейност и могат да бъ-
дат възлагани на други правни субекти при кон-
трол от страна на държавата чрез юридическо-
то регулиране.
Предизвикателствата на глобализацията
обуславят прехвърляне на правомощия на над-
национални образувания, най-яркият пример
за които е Европейският съюз, докато във вът-
решнополитически план държавата възлага
отделни правомощия на институции извън дър-
жавната администрация при спазване на Кон-
ституцията и за постигане на ценностите и
принципите на Конституцията. Неслучайно,
както това се потвърждава и от европейския
интеграционен процес, първата категория фун-
кции, която формира ядрото на държавния су-
веренитет, се оказва най-неподатлива за въз-
лагане на други правни субекти извън учреде-
ните власти в съвременната държава.
Несъмнено пристанищата в Република Бъл-
гария са важна част от нейната територия, вход-
на врата за страната, чиято сигурност и отбрана
са включени в правомощията на Министерския
съвет в чл. 105, ал. 2 на Конституцията. В този
смисъл възлагането на държавни функции, свър-
зани със сигурността на държавата и на нейни-
те пристанища, е недопустимо.
Новосъздадената компания ще трябва да
осигурява развитието на пристанищата, опре-
делени в чл. 103а ЗМПВВППРБ, както и стан-
дарти за изпълнение на функциите є във връзка
със задълженията на държавата по силата на
международни договори. Същевременно на
държавното предприятие се поверява:
—единствено да дава достъп до пристани-
щата и да събира и разходва сумите, които се
заплащат за това (чл. 103б ЗМПВВППРБ), като
при това осъществява и властнически функ-
ции, които по право са правомощия на дър-
жавни органи;
—да избира и подготвя за министъра на тран-
спорта информация относно изпълнение изис-
кванията за експлоатационната дейност на прис-
танищата, която е пряко свързана със сигур-
ността на държавата (чл. 115б, ал. 1, т. 3);
—да създава условия за изпълнение на раз-
поредбите по обезопасяване на сигурността,
отбраната и гражданската защита в пристани-
щата (чл. 115б, ал. 1, т. 6 и чл. 115б, ал. 2, т. 1).
Държавата би следвало да осъществява
тези функции чрез правомощия на държавни-
те органи. С предоставянето им на държавно
предприятие, в което съществува и стопанска
дейност, се нарушава чл. 1, ал. 2 от Конститу-
цията, според който държавната власт се осъ-
ществява не чрез държавни предприятия, а
туционосъобразно възлагането на държавни
функции на организации, които осъществяват
стопанска дейност?
Поставят се въпросите, дали Конституцията
допуска възлагане на държавни функции неза-
висимо от техния характер на правни субекти
извън държавната администрация и дали уп-
ражняването на държавни функции създава
привилегировано положение на държавното
предприятие по отношение на останалите учас-
тници в стопанския оборот.
Конституционният съд приема, че образува-
нето на Националната компания “Пристанища”,
извършено при спазване на условията на чл. 62
от Търговския закон (ТЗ), само по себе си не
противоречи на Конституцията.
Държавното предприятие, което не е тър-
говско дружество, не е уредено изчерпателно
от ТЗ. То единствено е посочено в чл. 62, ал. 3
ТЗ, докато чл. 61 ТЗ предвижда възможността
държавното предприятие да бъде еднолично
дружество с ограничена отговорност или едно-
лично акционерно дружество, както и да обра-
зува други търговски дружества или обедине-
ния на търговски дружества.
Предпоставка за изясняване на конституцио-
носъобразността на възложените правомощия
на новосъздадената Национална компания
“Пристанища”, произтичащи от правоприемс-
твото след прекратяване дейността на изпъл-
нителната агенция “Пристанища”, е очертава-
нето на характера на държавните функции, кои-
то биха могли да бъдат прехвърляни на други
правни субекти.
В зависимост от отношението им към дър-
жавния суверенитет функциите на държавата
могат да се обособят в две групи. Първата от
тях обхваща правомощията на държавните ор-
гани да гарантират сигурността на всички прав-
ни субекти на територията на страната. Имен-
но тези функции съставляват ядрото на държав-
ния суверенитет и чрез тях се реализира и под-
държа легитимният монопол върху насилието
в националната държава. По своята природа те
съставляват изключителен домен на държава-
та, а възможността за прехвърлянето им извън
системата на държавните органи води до раз-
пад на държавността. Преди всичко това са
правомощия, свързани с опазване на обществе-
ния ред, основните права, живота и собственост-
та на гражданите, гарантиране на сигурността
и правния мир, външната и вътрешната поли-
тика на републиката, регулирането на същест-
вени и устойчиви обществени отношения чрез
създаване на закони, правораздаване, налагане
на данъци, чрез които се осигурява функциони-
ране на държавния апарат, управление на пуб-
личната държавна собственост и др. Основни-
ят закон на Република България урежда тези
функции по отношение на изпълнителната власт
чрез правомощията на Министерския съвет в
чл. 105 и 106 от Конституцията.