Държавен вестник, бр. 38, 2000 г., стр. 45

Б Р О Й 38
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  4 5
В период на ремисия децата могат да бъдат имуни-
зирани след преценка на състоянието им от профили-
ран специалист.
II. Противопоказания при живите ваксини
1. Имунодефицитни състояния.
А. Вродени:
а) първични В-клетъчни синдроми: агамаглобули-
немия на Bruton, IgA-дефицит, транзиторна хипогама-
глобулинемия, IgG-дефицит;
б) първични Т-клетъчни синдроми:Т-клетъчно ре-
цепторна болест, De George syndrome, Hyper IgM;
в) комбиниран имунен дефицит;
г) комплементарен дефицит.
Б. Придобити:
а) спленектомирани болни; препоръчва се да се иму-
низират с ваксини против инфекции, причинявани от
пневмококи, менингококи и хемофилус тип В;
б) трансплантирани пациенти (костномозъчна, бъб-
речна трансплантация) и болни на хемодиализа;
в) болни със системни и солидни злокачествени
заболявания на имуносупресивно лечение.
При ремисия и преустановяване на лечението най-
малко 6 месеца до 12 месеца пациентите нямат проти-
вопоказания за всякакъв вид имунизация, с изключе-
ние на имунизацията срещу морбили, която се провеж-
да не по-рано от 24 месеца след спиране на лечението;
г) болни с незлокачествени хематологични заболя-
вания, провеждащи имуносупресивно лечение (авто-
имунни анемии, тромбоцитопении, левкопении) и бол-
ни с аспления.
Имунизациите се провеждат в ремисия след пре-
ценка на профилиран специалист;
д) симптоматична форма на HIV инфекция; при
деца със симптоматична форма на НIV инфекция е
противопоказана само имунизацията против туберку-
лоза; при тези деца прилагането на инактивирани вак-
сини—ДТК, Хемофилус инфлуенце тип В и пневмоко-
кова, както и на живата триваксина морбили-паротит-
рубеола не е противопоказано (в последния случай се
има предвид тежкото протичане на естествената мор-
билна инфекция).
При възможност живите ваксини се заменят с инак-
тивирани (напр. полиомиелитна ваксина).
Не са противопоказания за имунизация с живи
ваксини:
—краткотрайното приложение (по-малко от 2 сед-
мици) на системна кортикостероидна терапия в ниски
до умерени дози, както и местното им приложение (вкл.
вътреставно);
—HIV инфекция у деца без симптоми на заболяване.
В. Коагулопатии, напр. хемофилия:
—всички имунизации са разрешени непосредствено
след заместителна терапия с антихемофилен глобулин.
Г. При болестта на Хенох-Шьонлайн пациентите се
имунизират по клинична преценка и съобразно биоло-
гичната активност.
2. Бременност. При бременни или жени, които очак-
ват бременност до три месеца, не се прилагат живи ате-
нюирани вирусни ваксини поради теоретичен риск за
плода; в тези случаи се препоръчват съответните инак-
тивирани ваксини:
а) при реален риск от заболяване на бременната
жена от полиомиелит или жълта треска имунизацията
не е противопоказана;
б) децата на бременни жени могат да бъдат имуни-
зирани с жива морбилна, рубеолна, паротитна и поли-
омиелитна ваксина, тъй като не съществува риск от
предаване на ваксиналните вируси на околните лица
при първите три ваксини, а при полиомиелитната вак-
сина предаването на ваксиналния вирус не е свързано с
риск за плода;
в) приложението на инактивирани ваксини и токсо-
иди, както и пасивната имунизация с имуноглобулин по
време на бременността не носят риск за плода.
3. Приложение на имуноглобулин. При имунизация
с живи вирусни ваксини едновременното приложение на
имуноглобулинови препарати води до компрометиране
на ваксиналния имунитет; когато интервалът между
имунизацията и последващото приложение на имуно-
глобулина е по-малък от 14 дни, имунизацията се повта-
ря най-рано след 3 месеца. Този минимален интервал се
спазва и във всички случаи, когато след приложен гама-
глобулин следва имунизация с жива вирусна ваксина.
Горната постановка не се отнася за две живи вакси-
ни—полиомиелитна и против жълта треска, както и за
инактивираните ваксини и токсоидите, които са съвмес-
тими с приложението на имуноглобулина. При едновре-
менно приложение ваксините и имуноглобулинът се
вкарват на различни места.
III. Специфични противопоказания при имунизация
с ДТК (за коклюшната компонента)
1. Необичайни реакции след предшестваща доза ДТК
ваксина:
а) необичайни реакции в първите 48 часа:
—повишаване на температурата над 39,5 °С (акси-
ларна), без да е установена друга причина за повишена
телесна температура;
—колапс или шоково състояние (хипотония и хипо-
реактивност);
— непрекъснат, неповлияващ се плач за повече от
три часа;
б) енцефалопатия в първите 7 дни (гърчови състо-
яния, промени в съзнанието, огнищни неврологични
прояви), без да има друга причина.
Предвид честотата на фебрилни реакции след иму-
низация с ДТК се препоръчва профилактично прило-
жение на подходящ антипиретик в момента на имуни-
зацията, на 4-ия и на 8-ия час от имунизацията.
2. Неврологични увреждания:
а) епилепсия;
б) детска церебрална парализа.
Не са противопоказания:
—местна реакция;
— повишаване на температурата до 39,5 °С (акси-
ларна);
—алергия в личната или фамилна анамнеза с изклю-
чение на прекаран епизод на бронхиална обструкция;
—прекарани менингити със или без остатъчни яв-
ления.
IV. Противопоказания при имунизации на новороде-
ни деца
1. Остри инфекциозни заболявания.
2. Фебрилни състояния.
3. Гърчов синдром.
4. Исхемични, хеморагични, възпалителни (и трав-
матични) увреждания на ЦНС.
5. Проведени екссангвинотрансфузии.
6. Недоносеност:
а) недоносени деца с клинични и параклинични
симптоми за интравентрикуларен кръвоизлив не се
имунизират до 6-месечна възраст;
б) здравите недоносени деца се имунизират след
навършена коригирана двумесечна възраст, т.е. два
месеца след определения термин за раждане (напр.:
термин за раждане 20.IХ.1992 г., родено на 20. VII. 1992 г.,
може да се имунизира след 20.ХI. 1992 г.);
в) деца с много висок риск (родени с тегло под 1500 г)
се освобождават от имунизации до навършване на 6-
месечна коригирана възраст; при тези деца не се про-
вежда имунизация срещу коклюш;
г) недоносени деца с клиника на неонатален сепсис
не се имунизират до 6-мес. възраст;
д) недоносени деца с клиника на бронхопулмонална
дисплазия се освобождават от имунизация с ДТК до
навършване на едногодишна възраст; тези деца могат
да бъдат имунизирани с другите ваксини, изисквани през
първата година след раждането, след предварителна
консултация с неонатолог.
Времето за провеждане на имунизации при децата
с висок риск по т. 3, 4 и 5 се определя от педиатрите в
специализираните практики, като се анализират мно-
го добре критериите за висок риск в неонаталния пе-
риод и възможностите за отключване на поствакси-
нална ятрогения.
23966