Държавен вестник, бр. 41, 2020 г., стр. 22

СТР.  22	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  41
6.1. Клинични методи на изследване: пал­
пация, перкусия, тест за подвижност, оценка 
състоянието на пародонта, оклузален анализ, 
тест за наличие на пукнатини, тестове за 
пулпна чувствителност (термични), селективна 
локална анестезия. 
6.2. Параклинични методи на изследване: 
електроодонтодиагностика, рентгенография 
(препоръчва се използването на паралелна 
техника и средство за насочване на лъча за 
добра повторна възпроизводимост). Може да 
се наложи направата на рентгенографии от 
повече от един ъгъл, понякога придружени 
с „байт-уинг“. 
Може да се наложи някои пациенти да 
бъдат повиквани на периодични интервали, 
за да бъде сравнена част от информацията от 
прегледа между интервалите, с цел прецизна 
диагноза на началото, прогресирането или 
преустановяването на определен процес. 
Могат да бъдат използвани всички или 
някои от изброените диагностични методи, 
както и други методи по преценка на лекаря 
по дентална медицина.
7. Лечебен план
Лечебният план задължително се обсъжда 
с пациента, като се посочват и алтернативи 
на предложеното лечение.
Лекарят по дентална медицина информира 
пациента за продължителността на лечението 
и очаквани особености в протичането (болка, 
оток, поява на травматичен, медикаменто­
зен периодонтит). Информира пациента за 
рисковете при приложение на анестетици, 
нестероидни противовъзпалителни средства 
и антибиотици по време на ендодонтското 
лечение. Информира пациента за очакваните 
резултати, ако лечението не бъде проведено.
Документиране на случая – формата на пре­
доставяне и съхранение на рентгенографиите 
може да е в дигитален или аналогов вариант.
8. Обезболяване по време на ендодонтското 
лечение 
Осъществява се чрез локална инжекционна 
анестезия, която се прилага при болезнени 
манипулации, свързани с ендодонтското лече­
ние, при спазване правилата за обезболяване. 
Използват се основни и допълнителни методи.
9. Подготовка на коронарните твърди зъбни 
структури за ендодонтско лечение
Препоръчва се всички дефектни възстановя­
вания и кариозни лезии да бъдат отстранени. 
Препарира се оптимален ендодонтски кави­
тет. Препоръчва се редукция на туберкули с 
цел предпазване на твърдите зъбни тъкани 
от фрактура по време на лечението. Зъбът 
трябва да бъде възстановяем и да е възможна 
неговата изолация. 
10. Изолиране на оперативното поле 
Препоръчва се ендодонтското лечение да 
се провежда, когато е възможна изолация 
на зъба, за да се избегне контаминация със 
слюнка и бактерии, да се предотврати ин­
халация и поглъщане на инструменти и да 
се предотврати изтичането на иригационни 
разтвори в устната кухина.
11. Препариране на кавитет за ендодонт­
ски достъп 
Целта на кавитета за достъп е да осигури 
видимост на всички елементи от пулпната 
камера, да улесни достъпа на инструментите 
до корено-каналната система без прекомерно 
огъване. 
12. Препоръчителни методи за определяне 
на работна дължина 
Целта на определянето на работна дъл­
жина е да позволи почистване и оформяне 
на кореновия канал възможно най-близо до 
апикалното стеснение, което варира между 
0,5 и 2 мм от рентгенологичния апекс. 
Съществуват клинични ситуации, при които 
достигането на работна дължина е затруднено 
или невъзможно, както и невъзможност за 
откриване на кореновите канали.
Препоръчва се определянето на работна 
дължина да се извършва с електрометричен 
и/или рентгенографски метод.
13. Препариране на корено-каналната 
система 
Препарацията на корено-каналната сис­
тема може да бъде извършена чрез: ръчни, 
машинни и осцилиращи инструменти или 
комбинация от тях.
14. Препоръчителни средства за иригация/
дезинфекция на кореновия канал 
14.1. Натриев хипохлорит – използва се в 
различни концентрации (0,5 – 5,25 %), като 
по-високата концентрация изисква повишено 
внимание към иригацията поради високата 
реактивност на концентрирания разтвор с 
меките тъкани в устната кухина и възможни­
те усложнения при преминаване на разтвора 
през апикалния форамен.
14.2. Етилен-диамин-тетраацетат (ЕДТА) – 
използва се под формата на разтвор в различни 
концентрации за премахване на замърсяващия 
слой или под формата на гел като лубрикант 
и хелатор.
14.3. Други разтвори, имащи свойствата на 
детергенти, дезинфектанти и др.
Иригацията се извършва със спринцовка 
и игла, като се осигурява възможност на 
ириганта свободно да излиза от канала в 
пулпната камера. Иригантите могат да бъдат 
прилагани заедно със звукови и ултразвукови 
системи за активация и др.
15. Медикация между посещенията/вре­
менни вложки
Медикацията на кореновите канали се 
прави, когато ендодонтското лечение не може 
да бъде завършено в едно посещение.
В хода на ендодонтското лечение между 
посещенията е възможно да се получи пре­
ходна болка.