Държавен вестник, бр. 74, 2015 г., стр. 9

БРОЙ  74	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  9  
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
ОПРЕДЕЛЕНИЕ № 3 
от 17 септември 2015 г.
по конституционно дело № 7 от 2015 г.
Конституционният съд в състав: предсе­
дател: Димитър Токушев, членове: Благовест 
Пунев, Пламен Киров, Красен Стойчев, Цанка 
Цанкова, Стефка Стоева, Румен Ненков, Кети 
Маркова, Георги Ангелов, Борис Велчев, Ана­
стас Анастасов, Гроздан Илиев, при участието 
на секретар-протоколиста Мариана Георгиева 
разгледа в закрито заседание на 17 септември 
2015 г. конституционно дело № 7 от 2015 г., 
докладвано от съдията Румен Ненков.
Делото е образувано на 30 юли 2015 г. 
по отправено до Конституционния съд (КС) 
искане на 144 народни представители от 
43-ото Народно събрание на основание чл. 149, 
ал. 1, т. 1 от Конституцията да даде задължи­
телно тълкуване на чл. 153 и чл. 158, т. 3 от 
Конституцията относно израза „промени във 
формата на държавно управление“, като отго­
вори на следните въпроси:
„1. Ще представлява ли промяна във формата 
на държавно управление създаването на две 
колегии на Висшия съдебен съвет (ВСС) – съ­
дийска и прокурорска, като всяка от тях да 
решава самостоятелно кадровите и организа­
ционните въпроси по своята професионална 
насоченост, а Пленумът на ВСС, състоящ се от 
всички негови членове, да решава въпросите 
за избора на председателите на Върховния 
касационен съд (ВКС) и Върховния админи­
стративен съд (ВАС) и главния прокурор, да 
приема проект за бюджет на съдебната власт 
и да решава прекратяването на мандата на 
членовете на ВСС при условията на чл. 130, 
ал. 8 от Конституцията.
2. Ще представлява ли промяна във фор­
мата на държавно управление създаването в 
рамките на ВСС на колегия на съдиите, която 
да се състои от председателите на ВКС и ВАС, 
шест членове, избрани от общо събрание на 
съдиите, и пет членове, избрани от Народното 
събрание, както и създаването на колегия на 
прокурорите, която да се състои от главния 
прокурор, четирима членове, избрани от общо 
събрание на прокурорите, един член, избран 
от общо събрание на следователите, и шест 
членове, избрани от Народното събрание.“
Вносителите обосновават искането си със 
съществуването на правен проблем, който про­
изтича от трудности при определяне на обхвата 
на понятието „форма на държавно управление“, 
употребено в чл. 158, т. 3 от Конституцията. 
Приемат, че разпоредбата би трябвало да се 
тълкува и прилага съобразно Тълкувателно 
решение № 3 от 2003 г. на КС и Тълкувател­
но решение № 8 от 2005 г. на КС, както и 
последващите тълкувания по конкретни дела 
на Съда, но същевременно считат, че „точна 
квалификация на посочените конституционни 
промени, като засягащи или не формата на 
държавно управление, може да бъде дадена 
само от КС, който единствен по Конституция 
може да тълкува конституционни разпоредби 
по общозадължителен начин“.
В искането се поддържа, че правният ин­
терес от тълкуването е основан на желанието 
на голям брой народни представители да бъде 
установен „конституционосъобразен подход за 
бъдещо изменение на Конституцията“. Твърди 
се, че волята за промени в Основния закон вече 
е материализирана в конституционна инициа­
тива, упражнена от 180 народни представители. 
Според вносителите обаче правната сигурност 
изисква чрез отговора на поставените питания 
предварително да бъде премахната „всякаква 
вероятност законопроектът, ако бъде приет, 
впоследствие да бъде обявен за противоконсти­
туционен от КС поради липса на компетентност 
на обикновено Народно събрание да прави 
такива конституционни промени“.
Вносителите признават, че са разделени в 
становището си по въпроса дали конкретно 
посочените в искането промени в Конститу­
цията, внесени за обсъждане в парламента 
с подкрепен и от тях законопроект, засягат 
формата на държавно управление и в тази 
връзка дали съобразно чл. 153 във връзка с 
чл. 158, т. 3 от Конституцията могат да бъдат 
направени от обикновено Народно събрание, 
а не задължително от Велико Народно събра­
ние. Народните представители от едната група 
считат, че според обвързващото абстрактно 
тълкуване на Конституцията по диспозитива 
на Решение № 3 от 2003 г. на КС, доразвито 
с Тълкувателно решение № 8 от 2005 г. на КС 
и последвалата казуална практика на Съда, 
измененията не засягат формата на държавно 
управление и следователно няма конституци­
онна преграда да бъдат приети от обикновено 
Народно събрание. Основавайки се на същите 
тълкувателни актове на КС, народните предста­
вители от втората група поддържат обратното 
становище, че предложените промени засягат 
формата на държавно управление, поради което 
за приемането им е наложително свикването 
на Велико Народно събрание.
Конституционното производство е във фазата 
на произнасяне по допустимостта на искането.
Конституционният съд намира, че макар да 
е направено от легитимен субект по чл. 150, 
ал. 1 от Конституцията, искането е недопус­
тимо, поради което следва да се отклони, а 
образуваното по него дело – прекрати.