Държавен вестник, бр. 50, 2004 г., стр. 51

Б Р О Й  50
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  51
Част III
Метод за измерване на изпъкналости
1. За да се определи изпъкналостта на даден еле-
мент по отношение на панела, върху който той се про-
ектира, се извършва преместване на сфера с диаметър
165 mm, като тя се държи в допирателен контакт с еле-
мента. Започва се от първото контактно положение с
елемента, обект на изпитване. Стойността на изпъкна-
лостта представлява най-голямата измежду възможни-
те стойности на “y”, измерени от центъра на сферата в
посока, перпендикулярна на панела.
Когато панелите, елементите и др. са покрити с
материали с твърдост под 50 Shore А, процедурата по
определение на изпъкналостите се прилага само след
премахване на тези материали.
2. Стойността на изпъкналости—бутони, ръчки и др.,
разположени в референтната зона, се измерва с помощ-
та на следното устройство и процедура на изпитване.
2.1. Апаратура
2.1.1. Апаратурата за измерване на изпъкналост
представлява устройство с полусферична глава-макет с
диаметър 165 mm, в която се намира плъзгащо се бута-
ло с диаметър 50 mm.
2.1.2. Относителните положения на равнината,
предната повърхност на буталото и на ръба на глава-
та-макет се нанасят върху разграфена скала, върху
която подвижен показалец регистрира извършеното
най-голямо измерване, когато това устройство е отда-
лечено от подлагания на изпитване обект. Капаците-
тът на измерване трябва да бъде минимум 30 mm, ска-
лата за измерване, разграфена през половин милиме-
тър и върху нея могат евентуално да бъдат указани
референтни стойности на изпъкналости.
2.1.3. Процедура по калибриране
2.1.3.1. Устройството се натиска върху равна повърх-
ност, така че оста на устройството да бъде перпендику-
лярна на нея.
След като предното плоско чело на буталото докос-
не повърхността, скалата за отчитане се нулира.
2.1.3.2. Поставя се подложка от 10 mm между плос-
ката предна повърхност на буталото и опорната повърх-
ност и се проверява дали подвижният показалец сочи
действително тази стойност.
2.1.4. Образец на устройство за измерване на изпък-
налости е показан на фиг. 3.
Ръчка
Показалец на
силата
Градуирана
 скала с подвижен
показалец
Бутало
със стебло
Глава-макет
Фигура 3
Устройство за измерване на изпъкналости
2.2. Процедура на изпитване
2.2.1. Буталото се изтегля, за да се образува кухина
в главата-макет и се избутва подвижният показалец,
докато влезе в контакт с буталото.
2.2.2. Прилага се сила не по-голяма от 2 daN към
устройството, което трябва да допре изпъкналостта, която
ще се измерва, така че главата-макет да докосва макси-
мална част от повърхността на околния материал.
2.2.3. Избутва се напред буталото, докато докосне
изпъкналостта, която ще се измерва. Стойността на из-
пъкналостта се отчита по скалата.
2.2.4. Насочва се главата-макет така, че да се полу-
чи максимална изпъкналост. Записва се стойността на
тази изпъкналост.
2.2.5. Ако две или повече устройства за управле-
ние са разположени близко едно до друго, така че те
могат да бъдат докоснати едновременно от буталото
или от главата-макет, тогава към тях се подхожда,
както следва:
2.2.5.1. многобройните устройства за управление,
които могат да се поместят едновременно в кухината
на главата-макет, се приемат като една изпъкналост;
2.2.5.2. когато нормалното изпитване е възпрепят-
ствано от допира на други устройства за управление с
главата-макет, те трябва да се извадят и изпитването да
се проведе без тях; след това тези устройства се връщат
по местата си и се изпробват последователно, като се
изваждат евентуално други устройства за управление с
цел улесняване на операцията по измерването.
Част IV
Техническо устройство и процедура по прилагане
на т. 2.1 от част I
За евенуален предмет на удар от коленете на пътни-
ците се считат частите (бутони, ръчки, и др.), които
устройството може да докосне при извършване на про-
цедурата по изпитването.
Елементите на управлението, задействани с крак,
се възприемат за педали.
1. Техническо устройство (виж схемата)
2. Процедура
Техническото устройство може да заема всички
положения, които са разположени под нивото на арма-
турното табло, като:
—равнината ХХ' остава успоредна на средното над-
лъжно сечение на ПС,
—оста Х може да бъде под наклон от двете страни
на хоризонталата под ъгъл, достигащ 30°.
3. При провеждането на това изпитване всички
материали с твърдост под 50 Shore А се отстраняват.
Част V
Определяне на зоната на удар на главата
1. Зоната на удар на главата включва всички неос-
тъклени повърхности във вътрешността на дадено ПС,
които могат да влязат в статичен контакт със сферична
глава с диаметър 165 mm, съставна част от измервател-
на апаратура, чийто размер, измерен от точката на
шарнирната връзка на ханша до върха на главата, се
регулира постепенно между 736 и 840 mm.
2. За извършването на това определяне се прилага
следната процедура или нейният графичен еквивалент.
2.1. Шарнирната точка на устройството за измерва-
не при всяко седящо положение, предвидено от произ-
водителя, се поставя по следния начин:
2.1.1. за седалките, които се регулират за разстояние:
2.1.1.1. в точка Н (виж част VI), и
2.1.1.2. в точка, която е разположена хоризон-
тално на 127 mm напред от точка Н и на височина,
която е резултат от варирането във височина на точ-
ка Н, съответстваща на изместване напред със 127
mm или на височина с 19 mm; изборът между двете
процедури по определяне на височината се извърш-
ва от производителя.
2.1.2. за седалки, които не се регулират за разстоя-
ние, в точка Н на разглежданото място.