Държавен вестник, бр. 22, 2002 г., стр. 123

Б Р О Й  22
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  123
Първоначална оценка на финансовите инст-
рументи
5.1. Финансовите инструменти се оценяват при
първоначалното придобиване по цена на придоби-
ване, която включва:
а) справедливата стойност на даденото (при
финансов актив) или полученото (при финансов
пасив) за него вложение;
б) разходите по извършване на сделка с финан-
сови инструменти, като:
—хонорари, комисиони и други възнаграждения,
изплатени на агенти, брокери, консултанти, дилъ-
ри и други, пряко ангажирани със сделката лица;
—данъци, такси, разрешения и други, изплате-
ни на борси и на регулационни органи;
—трансферни данъци и мита и други.
5.2. В първоначалната оценка на финансовите
инструменти не се включват получените премии и
отбиви, финансирания и разпределения на адми-
нистративни и други общи разходи.
Последващо оценявани финансови активи
6.1. След първоначалното признаване предпри-
ятието оценява по справедлива стойност, която не
се коригира с очакваните разходи по продажбата
или друг вид освобождавания на финансовите ак-
тиви, класифицирани като:
а) финансови активи, държани за търгуване;
б) финансови активи, обявени за продажба.
6.2. След първоначалното признаване предпри-
ятието от обезценка отчита по амортизирана стой-
ност с помощта на метода на ефективната лихва
финансовите активи, класифицирани като:
а) инвестиции, държани до настъпване на па-
деж, и
б) заеми и вземания, предоставени от предпри-
ятието и недържани за търгуване, които имат
фиксиран падеж.
6.3. Заеми и вземания, предоставени от предп-
риятието, които нямат фиксиран падеж, се отчи-
тат по себестойност.
6.4. Всички финансови активи подлежат на
проверка за обезценка.
Последващо отчитане на финансови пасиви
7.1. След първоначалното признаване предпри-
ятието оценява по:
а) амортизируема стойност—финансовите па-
сиви, класифицирани като държани до настъпване
на падеж, и
б) справедлива стойност—финансовите паси-
ви, класифицирани като държани за търгуване.
Изисквания при определяне на справедлива
стойност на финансови инструменти при послед-
ващото им отчитане
8.1. Справедливата стойност на финансов инс-
трумент може да се изчисли по надежден начин,
когато:
а) непостоянството в обхвата на разумните
оценки на справедливата стойност е незначител-
но за даден финансов инструмент, или
б) вероятностите за различните оценки в рам-
ките на обхвата могат да бъдат разумно опреде-
лени и използвани за пресмятане на справедлива-
та стойност.
8.2. Справедливата стойност на финансов инс-
трумент се изчислява надеждно, когато за даден
финансов инструмент има:
а) публикувана ценова котировка на активен
пазар, като:
—при държан актив или пасив, който ще бъде
емитиран, се взема текущата цена на наддаване;
—при актив, който ще бъде придобит или дър-
жан пасив, се взема текущата офертна или про-
дажна цена; когато няма текуща цена на наддава-
не или офертна цена, цената на най-скорошната
сделка може да осигури свидетелство за текущата
справедлива стойност, при условие че не е имало
значителна промяна в икономическите обстоятел-
ства в периода между датата на сделката и датата,
на която предприятието възнамерява или е дого-
ворило да придобие финансовия инструмент;
б) оценка на независимо рейтингово предпри-
ятие (агенция), въз основа на която паричните
потоци могат да бъдат разумно определени;
в) модел за подходящо оценяване, който се зах-
ранва с данни, пристигащи от активни пазари.
8.3. Когато пазарът на даден финансов инстру-
мент не е активна борса, може да се наложи кори-
гиране на публикуваните ценови котировки, за да
се стигне до надеждно изчисляване на справедли-
вата стойност.
8.4. Когато е налице стесненост на пазара по
отношение на даден финансов инструмент, коти-
ровките на пазарните цени може да не са показа-
телни за справедливата стойност на финансовия
инструмент. Стесненост на пазара е налице при:
а) пазар с нередовна активност;
б) пазар, който не се е установил стабилно или
е нововъзникващ;
в) пазар, на който се търгуват малки обеми—
тип “гише”.
8.5. Когато няма налична котировка на акти-
вен пазар, използването на техники за извърш-
ване на оценка може да бъде достатъчно надеж-
дно за определяне на справедливата стойност на
финансов инструмент, за да удовлетвори изиск-
ванията на този стандарт. Такива техники могат
да бъдат:
а) чрез съпоставяне с текуща пазарна стойност
на друг подобен финансов инструмент;
б) чрез определяне на дисконтираните парични
потоци, които се очакват от финансовия инстру-
мент чрез сконтови проценти, равни на преоблада-
ващия процент на възвръщаемост за финансови
инструменти, притежаващи в значителна степен
същите условия и характеристики, включително
кредитна благонадеждност на дебитора, остатъка
от срока за изплащане на главницата или за който
е фиксиран договореният лихвен процент и т.н.;
в) чрез използване на модели за опционно це-
нообразуване;
г) на конструирана база—когато съществува
пазарна цена за отделни съставни елементи на
финансовия инструмент.
Отчитане на разликите от промените в оцен-
ката на финансови инструменти
9.1. Разликите от промените в оценките на
финансовите инструменти се отчитат в зависимост
от начина, по който се осъществява последващото
отчитане на финансовите инструменти и възприе-
тата счетоводна политика от предприятието.
9.2. Финансовите инструменти редовно се про-
веряват за обезценките.