Държавен вестник, бр. 88, 2003 г., стр. 55

Б Р О Й  88
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  55
ри 1954 г., които живеят на територията на една
от договарящите се страни и се подчиняват или
са били подчинени на законодателството, по-
сочено в чл. 2,
3. членовете на семейството на посочените
по-горе лица независимо от гражданството им,
4. членовете на семейството на работещ,
които са граждани на една от договарящите се
страни, независимо от гражданството на рабо-
тещия, при условие че последният е бил подчи-
нен на законодателството на едната или на две-
те договарящи се страни.
Член 4
Принцип на еднакво третиране
Гражданите на едната договаряща се стра-
на, които упражняват или са упражнявали дей-
ност за чужда или за своя сметка на територи-
ята на другата договаряща се страна, се подчи-
няват и ползват права от социалното осигуря-
ване на тази друга договаряща се страна при
същите условия като гражданите на същата
страна, освен ако този договор не предвижда
друго. Този принцип се прилага също и спрямо
бежанците и лицата без гражданство.
Член 5
Запазване на придобити права и изплащане
на пенсии в чужбина
(1) Пенсиите не подлежат на прекратяване,
спиране, изменение или запор, поради това, че
лицето, на което са отпуснати, пребивава на
територията на другата договаряща се страна и
му се изплащат в същата.
(2) Пенсиите, отпуснати въз основа на този
договор, на лица, които живеят в трета страна,
се изплащат, като се има предвид ал. 1, при
същите условия като на собствените граждани,
които живеят в тази трета страна.
Ч А С Т  I I
РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО ПРИЛОЖИМО-
ТО ЗАКОНОДАТЕЛСТВО
Член 6
Обща разпоредба
Работещите, спрямо които се прилага този
договор, се подчиняват единствено и изцяло на
законодателството за социално осигуряване на
договарящата се страна, на чиято територия
упражняват трудовата дейност, с изключение
на установеното в чл. 7.
Член 7
Изключения от общата разпоредба
(1) По отношение на установеното в чл. 6 се
определят следните изключения:
1. Работещият за чужда сметка в предпри-
ятие, чието седалище се намира на територи-
ята на една от договарящите се страни, изпра-
тен от това предприятие на територията на
другата договаряща се страна за осъществя-
ване на дейност от временен характер, се под-
чинява изцяло на законодателството на пър-
вата договаряща се страна, при условие че
предвиденото времетраене на работата, за
която е изпратен, не надхвърля две години и
не е изпратен да замени друг работещ, чийто
срок на изпращане е изтекъл.
2. Ако поради непредвидени обстоятелства
времетраенето на работата, за която се отнася
т. 1, надхвърли две години, работещият продъл-
жава да се подчинява на законодателството на
първата договаряща се страна до завършване
на работата, за която е изпратен, но за не пове-
че от две години, при условие че втората дого-
варяща се страна даде съгласие за това.
3. Работещият за своя сметка, който обикно-
вено упражнява дейността си на територията
на една от договарящите се страни, където е
осигурен, и който започне да осъществява дей-
ност от същия характер на територията на дру-
гата договаряща се страна, продължава да се
подчинява изцяло на законодателството на
първата договаряща се страна, при условие че
предвиденото времетраене на работата не над-
хвърля две години.
4. Ако поради непредвидени обстоятелства
времетраенето на работата, за която се отнася
т. 3, надхвърли две години, работещият продъл-
жава да се подчинява на законодателството на
първата договаряща се страна до завършване
на работата, но за не повече от две години, при
условие че втората договаряща се страна даде
съгласие за това.
5. Пътуващият персонал, който работи в
предприятие за въздушен и наземен транспорт
и който извършва дейността си на територията
на двете договарящи се страни, се подчинява на
законодателството на договарящата се страна,
на чиято територия се намира седалището на
предприятието.
6. Работещият на борда на кораб се подчиня-
ва на законодателството на договарящата се
страна, под чийто флаг плава корабът. Незави-
симо от посоченото в предходното изречение,
когато работещият получава възнаграждение
от предприятие или лице, чието седалище се
намира на територията на другата договаряща
се страна, той се подчинява на законодателст-
вото на тази договаряща се страна, ако живее
на нейна територия. Предприятието или лице-
то, които извършват заплащането, се считат за
работодател по отношение на прилагането на
това законодателство.
7. Работещите, извършващи дейности по то-
варене, разтоварване, ремонт на кораби и охра-
на на пристанище, се подчиняват на законода-
телството на договарящата се страна, на чиято
територия се намира пристанището.
8. Членовете на дипломатическите предста-
вителства и консулствата се подчиняват на Ви-
енската конвенция за дипломатическите отно-
шения от 18 април 1961 г. и Виенската конвен-
ция за консулските отношения от 24 април 1963 г.