Държавен вестник, бр. 52, 2005 г., стр. 4

С Т Р .  4
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  52
разглеждането, обсъждането и вземането на
решение за одобряване на проектозакона за
държавния бюджет от Министерския съвет. А
въпросът за политическата ангажираност не
стои пред Конституционния съд.
1.2. Същите съображения са валидни и за
възражението, че законопроектът е подписан от
зам.министър-председател вместо от министър-
председателя. Разликата с очертаната правна
картина при първото оплакване е тази, че изис-
кване точно министър-председателят да подпи-
ше проектозакона за държавен бюджет не е пред-
видено и по закон. Министерският съвет е ко-
лективен държавен орган—чл. 108, ал. 1, и пред-
ставителството му не е изрично възложено от
Конституцията само на министър-председателя.
Дали от факта, че законопроектът за държавния
бюджет за 2005 г. е внесен в НС с подписа на
зам.министър-председател, могат да се правят
политически изводи, е въпрос, който не е пред-
мет на конституционна преценка.
1.3. Не може да се приеме и доводът, че нару-
шаването на законови норми при внасяне на
законопроекта е изразено в такава степен, че
води до нарушаване на принципа за правовата
държава. Конституционният съд вече е имал
повод изрично да очертае с какво съдържание е
изпълнен принципът на правовата държава, за
да не се натоварва той прекомерно и често с
очаквания за приложението му в конституцион-
ния процес. Според Решение № 1 от 27.01.2005 г.
по к.д. № 8 от 2004 г. “правова държава включва
упражняване на държавната власт на основата
на конституция, в рамките на закони, които ма-
териално и формално съответстват на Консти-
туцията и които са създадени за запазване на
човешкото достойнство, за постигане на свобо-
да, справедливост и правна сигурност”. Изхож-
дайки от този най-общ и синтезиран израз на
понятието, в конкретния случай Конституцион-
ният съд счита, че неспазването на формалното
изискване на чл. 22, ал. 1 ЗУДБ не води до дис-
баланс в правната сигурност, не представлява
произвол на изпълнителната власт и на мнозин-
ството в Народното събрание, защото не произ-
вежда правни последици с обратен знак за пра-
вовия ред. Обратно, след изложените факти и
аргументи за формирана воля на компетентния
орган—Министерския съвет, и с философията
на проектозакона за държавния годишен бюдж-
ет по-скоро изводът за противоконституцион-
ност на ЗДБ 2005 г. на основание на твърдените
процедурни нарушения ще бъде акт на правна
несигурност и непредсказуемост.
С оглед изложеното Конституционният съд
приема, че като цяло процедурата по внасяне
на законопроекта в Народното събрание не е
нарушена по смисъла на чл. 87, ал. 2 от Кон-
ституцията.
2. Относно процедурата при приемане на
чл.  1, ал. 2, т. 4 в частта “за структурни ре-
форми в т. ч.за развитие на образованието и
науката 130 млн.”
Както се посочи вече, в тази част се прави
оплакване за приемане на разпоредбата на едно
гласуване.
Видно от стенографските протоколи на На-
родното събрание при обсъждане на законопро-
екта преди първото гласуване, за допълнител-
ните средства за образованието в размер 135 млн.
лв., предвидени в проектобюджета, се говори
както от министър М. Велчев (427 заседание на
НС от 24.11.2004 г., 372.3), така и от депутатите
Б. Цеков и М. Севлиевски (428 заседание на НС
от 25.11.2004 г., 408.1 и 420.2). Изрично е споме-
нато, че това перо предстои да бъде отразено.
При второто четене на закона писменото пред-
ложение на народни представители за включва-
не на оспорваната част от разпоредбата, разгле-
дано от Комисията по бюджет и финанси и вклю-
чено в доклада є с мнение да бъде прието, е отра-
зено във вида, в който е прието (63 извънредно
заседание на НС от 14.12.2004 г., 240.1).
При тези данни оплакването, че чл. 1, ал. 2,
т.  4 ЗДБ 2005 г. в частта “за структурни рефор-
ми в т. ч. за развитие на образованието и наука-
та 130 000,0” е приет само на едно гласуване, се
явява неоснователно.
Ако първото четене на един законопроект е
стадий, в който той се обсъжда и гласува в ця-
лост, при второто четене се обсъждат и гласу-
ват детайлите, като всяка добавка или измене-
ние не следва да излиза от общия дух, общите
принципи на законопроекта, очертани при пър-
вото му гласуване. Очевидно поставянето на
перото от 130 млн.лв. за образованието в отде-
лен ред на чл. 1 ЗДБ 2005 г., а дори и предвиж-
дането му допълнително не представлява из-
лизане от общата философия на законопроек-
та за приоритет на образованието в годишния
бюджет. Дали става дума за “редакционна
поправка” или за съществена промяна в перо-
то “резерв за непредвидени разходи”, обвър-
зан с т. 1 и 2 на раздел II чл. 1, ал. 2 ЗДБ 2005 г.,
е въпрос по същество в рамките на законода-
телните правомощия, който се вмества в зая-
вения приоритет на ЗДБ 2005 г. и не противо-
речи на принципите на приетия на първо гла-
суване законопроект.
Що се отнася до допълнително и за първи
път направените възражения (в становището
на искателите) срещу несъответствието на об-
съжданата разпоредба с начина, по който се из-
разходват средствата, посочен в § 69 от преход-
ните и заключителните разпоредби на закона,
това оплакване касае правомерността на изпъл-
нението на Закона за държавния бюджет на Ре-
публика България за 2005 г., което не е под
контрола на Конституционния съд.
3. Относно приемане на бюджета на съдебна-
та власт—чл. 1, ал. 2, III т. 1.3 и чл. 2 ЗДБ 2005 г.
Твърди се, че при гласуване на разпоредбите
от закона, свързани с бюджета на съдебната власт,
са нарушени конституционни принципи и проце-
дурни правила. Поддържа се, че има разминава-
не между гласуването в пленарна зала и твърде-