Държавен вестник, бр. 109, 2013 г., стр. 136

СТР.  136	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  109
(5) Заповедта, с която се налага забрана за 
отплаване, подлежи на обжалване по реда на 
Административнопроцесуалния кодекс.“
§ 11. Създава се чл. 364а:
„Арест на търговски кораб, който се намира в 
българско морско пристанище
Чл. 364а. (1) Търговски кораб, който се 
намира в българско морско пристанище, неза-
висимо от знамето, под което плава, може да 
бъде арестуван само за обезпечаване на морски 
иск по смисъла на чл. 1, ал. 1 от Международ-
ната конвенция за арест на кораби, съставена 
в Женева на 12 март 1999 г. (ратифицирана 
със закон – ДВ, бр. 7 от 2001 г.) (ДВ, бр. 10 
от 2012 г.).
(2) Не се допуска арест на намиращ се в 
българско морско пристанище военен кораб или 
държавен кораб, използван с нетърговска цел.
(3) Арестуването и освобождаването от 
арест на кораб се извършва от капитана на 
пристанището, в което се намира корабът, в 
изпълнение на съдебен акт.
(4) Арест се постановява при спазване на 
условията, предвидени в Международната 
конвенция за арест на кораби, от:
1. първоинстанционния или въззивния 
български съд, пред който делото по морския 
иск е висящо;
2. окръжния съд по местонахождението на 
кораба – при обезпечаване на бъдещ морски 
иск.
(5) Освобождаването от арест се постановява 
при условията и по реда на чл. 4 от Междуна-
родната конвенция за арест на кораби.
(6) Търговски кораб, който вече е бил арес-
туван и освободен от арест или по отношение 
на който вече е предоставена гаранция за 
обезпечаване на морски иск, независимо от 
държавата, в която това е извършено, не може 
повторно да бъде арестуван за същия иск освен 
в случаите по чл. 5, ал. 1 от Международната 
конвенция за арест на кораби. По отношение 
на всеки друг кораб, който би могъл да бъде 
обект на арест за същия иск, се прилага раз-
поредбата на чл. 5, ал. 2 от Международната 
конвенция за арест на кораби.“
§ 12. Член 365 се изменя така:
„Арест на кораб, който се намира в българско 
речно пристанище
Чл. 365. (1) Търговски кораб, който се намира 
в българско речно пристанище, независимо 
от знамето, под което плава, може да бъде 
арестуван само за обезпечаване на предявен 
или бъдещ иск с предмет:
1. парично вземане за:
а) обезщетяване на вреди, причинени в 
резултат на експлоатацията на кораба, в т. ч. 
на причинена на сушата или по вода смърт 
или телесна повреда;
б) обезщетяване на вреди, причинени вслед-
ствие на замърсяване или опасност от замър-
сяване на речната околна среда (включително 
крайбрежието) от кораб, както и на разходите, 
направени за предотвратяване, ограничаване 
или отстраняване на последиците от такова 
замърсяване;
в) разходи, направени за проведено спася-
ване, в т. ч. на кораб, представляващ сам по 
себе си или заради товара, който превозва, 
опасност за речната околна среда;
г) разходи, направени за изваждане, пре-
местване, възстановяване, разрушаване или 
обезвреждане на потънало имущество;
д) разходи, направени за съхранение на 
изоставен кораб и за издръжката на екипажа му;
е) пилотаж, буксировка (влачене или тлас-
кане), корабно снабдяване, бункероване или 
други услуги, предоставени на кораба във 
връзка с неговата експлоатация, управление, 
съхранение или поддръжка;
ж) пристанищни такси;
з) заплати и други суми, дължими на чле-
нове на корабния екипаж във връзка с рабо-
тата им на кораба, включително разходи по 
репатриране и суми за социално осигуряване, 
плащани от тяхно име;
и) дисбурсментски разходи, направени от 
името на корабопритежателя;
к) застрахователни премии по отношение 
на кораба;
2. парично вземане, произтичащо от:
а) обща авария;
б) превозния договор;
в) договор за строеж, реконструкция, ре-
монт, промяна на предназначението или обо-
рудването на кораб;
3. спор относно правото на собственост 
или владението върху кораба, както и относно 
използването или наемането му, в т. ч. спор, 
произтичащ от договора за покупко-продажба, 
и спор между съсобствениците във връзка с 
наемането на корабен екипаж или поделянето 
на печалбите от кораба;
4. ипотека или друга вещна тежест върху 
кораба.
(2) Не се допуска арест на намиращ се в 
българско речно пристанище военен кораб или 
държавен кораб, използван с нетърговска цел.
(3) Арестуването и освобождаването от 
арест на кораб се извършва от капитана на 
пристанището, в което се намира корабът, в 
изпълнение на съдебен акт.
(4) Арест се постановява при спазване на 
общите изисквания на обезпечителното произ-
водство по реда на Гражданския процесуален 
кодекс от:
1. първоинстанционния или въззивния 
български съд, пред който делото по иска по 
ал. 1 е висящо;
2. окръжния съд по местонахождението 
на кораба – при обезпечаване на бъдещ иск.
(5) Освобождаването от арест се постано-
вява при:
1. отпадане на основанието за арестуване 
на кораба;