Държавен вестник, бр. 61, 2005 г., стр. 46

С Т Р .  46
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  61
10) “Авариен стадий”.  Общ термин, означа-
ващ в зависимост от случая стадий на неопре-
деленост, тревога или бедствие.
11) “Стадий на неопределеност”. Обстанов-
ка, при която съществува неопределеност за
безопасността на човек, кораб или друг плава-
телен съд.
12) “Стадий на тревога”. Обстановка, при
която съществува опасност за човек, кораб или
друг плавателен съд.
13) “Стадий на бедствие”. Обстановка, при
която съществува обоснована увереност, че
човек, кораб или друг плавателен съд са изло-
жени на сериозна и непосредствена опасност и
се нуждаят от незабавна помощ.
14) “Командир на мястото на действие”.
Лице, назначено за координиране на операции-
те по търсене и спасяване в границите на опре-
делена зона.
15) “Генерален секретар”. Генералният сек-
ретар на Международната морска организация.
Глава 2
Организация и координация
2.1. Мероприятия за осигуряване и коорди-
ниране на операциите по търсене и спасяване
2.1.1. Страните трябва, ако имат възможност,
самостоятелно или при сътрудничество с други
държави и съответно с Организацията да учас-
тват в провежданите операции по търсене и
спасяване с цел оказване помощ на всяко лице,
търпящо бедствие в морето. При получаване на
съобщение, че лице търпи или вероятно търпи
бедствие на море, отговорните власти на тази
страна трябва да предприемат незабавно мерки
за оказване на всякаква необходима помощ.
2.1.2. Страните трябва самостоятелно или,
ако е уместно, при сътрудничество с други дър-
жави да установят следните основни елементи
на организацията по търсене и спасяване:
1) законова рамка;
2) назначаване на отговорен орган;
3) организиране на наличните ресурси;
4) средства за връзка;
5) функции по координиране и управление
на операциите; и
6) процеси, свързани с подобряване органи-
зацията по търсене и спасяване, включително
планиране, сътрудничество на национално и
международно ниво и тренировки.
Страните трябва, доколкото е практически
възможно, да следват съответните минимал-
ни стандарти и насоки, разработени от Орга-
низацията.
2.1.3. С цел подпомагане осигуряването на
подходяща брегово базирана комуникационна
инфраструктура, ефективни канали за оповес-
тяване при бедствие и надлежно координиране
на операциите за ефективно организиране на
търсенето и спасяването страните трябва или
самостоятелно, или при сътрудничество с дру-
ги държави да установят райони за търсене и
спасяване в рамките на всяка морска зона съг-
ласно точки 2.1.4 и 2.1.5. Тези райони трябва,
доколкото е практически възможно, да не се
припокриват, а да бъдат граничещи.
2.1.6. Съглашението за районите или мерки-
те, упоменато в точки 2.1.4 и 2.1.5, трябва да
бъде документирано от съответните страни или
да се съдържа в писмени планове, приети от
страните.
2.1.8. При установяването на райони за мор-
ско търсене и спасяване чрез съглашение в съ-
ответствие с точка 2.1.4 или чрез постигане на
съгласие за съответните мерки съгласно точка
2.1.5 страните следва, където е приложимо,  да
търсят съгласуваност на тяхната организация
за морско и въздушно търсене и спасяване.
2.1.9. Страните, поели отговорността да оси-
гурят търсене и спасяване за определена зона,
трябва да използват единиците за търсене и
спасяване и други налични средства за оказва-
не помощ на лице, което търпи или вероятно
търпи бедствие в морето.
2.1.11. Страните трябва да изпращат на Ге-
нералния секретар информация за своята орга-
низация за търсене и спасяване, включително
сведения за:
1) националния орган за морско търсене и
спасяване;
2) местонахождението на създадените спа-
сително-координационни центрове или други
центрове, осъществяващи координиране при
търсене и спасяване, за района или районите за
търсене и спасяване и комуникациите в тях;
3) границите на своя район или райони за
търсене и спасяване и покритието, осъществя-
вано от брегово базираните им средства за ко-
муникация при бедствие и безопасност; и
4) основните видове налични единици  за
търсене и спасяване.
От първостепенно значение е страните да
актуализират предоставената информация във
връзка с всички значими изменения.  Генерал-
ният секретар трябва да предава на всички стра-
ни получената информация.
2.1.12. Генералният секретар трябва да уве-
домява всички страни за съглашенията и мер-
ките, упоменати в точки 2.1.4 и 2.1.5.
2.2. Развитие на национална организация за
търсене и спасяване
2.2.1. Страните трябва да разработят надлеж-
ни национални процедури за цялостно разви-
тие, координиране и подобряване организаци-
ята за търсене и спасяване.
2.2.2. С цел поддържане на ефективни опе-
рации по търсене и спасяване страните трябва:
1) да осигурят координирано използване на
наличните средства; и
2) да установят тясно сътрудничество между
служби и организации, които могат да съдейс-
тват за подобряване организацията за търсене
и спасяване в области като операции, планира-
не, тренировки, учения и проучване и развитие.