Държавен вестник, бр. 74, 2006 г., стр. 72

С Т Р .  72
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  74
2.2. Поставят се два датчика за измерване по-
отделно на силите, приложени във всеки край на
удрящия елемент, и тензодатчици в центъра и на
50 mm от двете страни на средната линия на удря-
щия елемент за измерване на огъващите моменти
(фиг. 9).
2.3. Стойността на реакцията CFC на измерва-
телната верига, определена в БДС ISO 6487:2000,
е 180 за всички датчици. Стойностите на реакция-
та CАC, определени в БДС ISO 6487:2000, са 10 kN
за силовите датчици и 1000 Nm за измерванията
на огъващите моменти.
2.4. Използваният удрящ елемент трябва да от-
говаря на характеристичните изисквания, посоче-
ни в раздел IV. Удрящият елемент трябва да е
покрит с лист от пенопласт, изрязан от материал,
който е бил подложен на динамично изпитване за
сертифициране. Сертифицираният удрящ елемент
се използва не повече от 20 пъти, преди отново да
бъде сертифициран (това ограничение не се при-
лага към компонентите за задвижване или на-
правляване). Удрящият елемент се сертифицира
отново, когато от предишното сертифициране е
изминала повече от една година или изходящите
сигнали на който и да е от датчиците за удар над-
вишават определената стойност за САС.
2.5. Удрящият елемент се монтира и задвижва,
както е посочено в раздел V.
3. Изпитвателна процедура.
3.1. Стабилизираната температура на апара-
турата и на ПС или отделния технически възел е
20 °С ± 4 °С.
3.2. Изпитванията на предното защитно устройс-
тво се извършват между ъглите на предното за-
щитно устройство в местата, определени в т. 1.2.
3.3. Посоката на удара е успоредна на оста на
предното защитно устройство, монтирано на ПС
или на рамка за изпитване, а оста на удрящия еле-
мент в момента на първоначалния контакт трябва
да е вертикална. Допустимото отклонение в тези
две посоки е ± 2 °. В момента на първоначалния
контакт средната линия на удрящия елемент тряб-
ва да преминава през избраната точка за изпитва-
не с допустимо отклонение ±10 mm в хоризонтал-
но и вертикално направление.
3.4. Скоростта на удара на удрящия елемент при
удара му в предното защитно устройство е 11,1 ±
0,2 m/s.
4. Макет на горната част на крака.
4.1. Пълната маса на макета на горната част на
крака, включително закрепените към удрящия
елемент в момента на удара компоненти за зад-
вижването и направляването, е 9,5 ± 0,1 kg.
4.2. Пълната маса на челната част и на другите
компоненти, разположени пред местата за монти-
ране на датчиците за сили, прибавена към масата
на датчиците за сили и техните скрепителни де-
тайли, разположени пред активните елементи, с
изключение 
на 
пенопласта 
и 
кожата, 
е
1,95 ± 0,05 kg.
4.3. Пенопластовата плът се състои от два лис-
та пенопласт ConforTM тип CF-45 с дебелина 25 mm.
Кожата е от усилен с нишки каучуков слой с дебе-
лина 1,5 mm. Комплектът от пенопласта и кожата
(с изключение на всеки елемент за усилване, мон-
тиране и т. н., използван за закрепване на краища-
та на кожата отзад на частта) е с маса 0,6 ± 0,1 kg.
Пенопластът и кожата се огъват зад частта, като
кожата се закрепва към задната част на частта с
помощта на обтегачи, които да поддържат страни-
те є успоредни. Големината и формата на пено-
пластовата плът трябва да позволяват между пе-
нопласта и компонентите, разположени зад чел-
ната част, да се образува едно пространство, дос-
татъчно за избягването на зони на значителни
усилия между тях.
4.4. Челната част се окомплектува с тензодат-
чици, позволяващи измерването на огъващите
моменти в три точки, като за всеки от тях се из-
ползва отделен канал (виж фиг. 9). Тензодатчици-
те се разполагат върху удрящия елемент отзад на
челната част. Двата външни тензодатчика се раз-
полагат на разстояние 50 ± 1 mm от едната и от
другата страна на оста на симетрия на удрящия
елемент. Централният тензодатчик се разполага
върху оста на симетрия на удрящия елемент с до-
пустимо отклонение ± 1 mm.
4.5. Съединението, ограничаващо момента, се
закрепва така, че надлъжната ос на челната част
да е перпендикулярна на оста на направляващата
система с допустимо отклонение ± 2 °, а моментът
на триене в съединението да се регулира на не по-
малко от 650 Nm.
4.6. Центърът на тежестта на частите на удря-
щия елемент, разположени пред съединението,
ограничаващо момента, включително и монтира-
ните тежести, трябва да е разположен върху сред-
ната надлъжна линия на удрящия елемент с допус-
тимо отклонение ±10 mm.
4.7. Разстоянието между осите на датчиците за
натоварване трябва да е 310 ± 1 mm, а диаметърът
на челната част—50 ± 1 mm.
Раздел VI
Изпитване на удар на макет на горната част
на крака с предния контур (ръб) на предно
защитно устройство
1. Област на приложение.
Този метод за изпитване е приложим към изис-
кванията за изпитване по раздел III, т. 3.
2. Изисквания към изпитването.
Извършват се най-малко три изпитвания на удар
на макет на горната част на крака с предния кон-
тур (ръб) на предното защитно устройство—едно
изпитване в средната третина и по едно изпитване
във всяка от страничните третини на предния ръб
на капака в местата, в които вероятността за нара-
нявания е оценена като най-голяма.
3. Апаратура за изпитване.
3.1. Удрящият елемент отговаря на предписа-
нията по т. 4 на раздел IV и фиг. 9.
3.2. При удар с предния контур (ръб) на предно-
то защитно устройство масата на удрящия елемент
зависи от общия профил на предното защитно ус-
тройство и се определя в съответствие с т. 4.
3.3. Поставят се два датчика за измерване по-
отделно на силите, приложени във всеки край на
удрящия елемент, и тензодатчици в центъра и на
50 mm от двете страни на средната линия на удря-
щия елемент за измерване на огъващите моменти
(фиг. 9).