Държавен вестник, бр. 6, 2011 г., стр. 54

СТР.  54	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  6
(2) За защита от внасяне на опасни потенци­
али външните надземни метални конструкции 
и проводи се присъединяват към:
1. заземител с импулсно съпротивление до 
10 W – при въвеждането им в защитаваната 
сграда (съоръжение); допуска се и присъеди­
няване към заземителя за защита при преки 
попадения на мълнии;
2. заземител с импулсно съпротивление до 
10 W – на най-близката до съоръжението опора.
Чл. 45. Електропроводни линии с напреже­
ние до 1000 V, телефонни и радиофикационни 
мрежи и сигнализационни и други инстала­
ции се въвеждат в сградите при спазване на 
изискванията по чл. 31, като изискването за 
свързване на металните брони или обвивките 
на кабелите към заземителната инсталация, 
предназначена за защита срещу поражения от 
електрически ток, не се отнася за кабелите с 
изолационно покритие върху металната броня 
или обвивката.
Раздел ІV
Мълниезащита на сгради и външни съоръжения 
от трета категория на мълниезащита
Чл. 46. Защитата при преки попадения на 
мълнии на сгради и външни съоръжения от 
трета категория на мълниезащита се проектира 
по един от начините, посочени в чл. 32, ал. 1, 
при спазване на изискванията по чл. 33 и на 
следните изисквания:
1. мълниеприемната мрежа се проектира с 
клетки с площ до 150 m2 (например 12 х 12 m);
2. импулсното съпротивление на всеки 
заземител за защита при преки попадения на 
мълнии е до 20 W, а при специфично съпротив­
ление на почвата 500 Wm и повече се допуска 
увеличаване до 40 W, с изключение на сгради­
те за едър рогат добитък и на конюшните, за 
които съпротивлението е до 10 W.
Чл. 47. (1) При проектирането на отделно 
стоящи мълниеотводи за защита на селско­
стопански сгради за едър рогат добитък и на 
конюшни опорите и заземителите се разполагат 
на разстояние най-малко 5 m от входовете на 
сградите.
(2) При проектирането на мълниеотводи, 
разположени на сградата, или на мълниепри­
емна мрежа за токоотводи може да се използва 
свързана чрез заваряване армировка на стома­
нобетонните колони, а за заземители може да 
се употребяват стоманобетонните фундаменти 
или разсъсредоточени хоризонтални заземители, 
разположени по протежение на сградите, под 
асфалтово покритие с широчина най-малко 
5 m. Към такива заземители се присъединяват 
металните конструкции, тръбопроводите и обо­
рудването, както и контурът за изравняване на 
потенциалите в сградата.
Чл. 48. (1) За защита при преки попадения 
на мълнии на линейни мрежи на техническата 
инфраструктура, като метални тръбопроводи, 
естакади и др. под. от трета категория на 
мълниезащита, се предвижда свързване към 
заземители с импулсно съпротивление до 20 W 
в местата на двете крайни опори.
(2) Метални скулптури и паметници се 
присъединяват към заземители с импулсно 
съпротивление до 20 W.
Чл. 49. (1) Защитата при преки попадения 
на мълнии на външни метални съоръжения 
(уредби) или на резервоари от клас П-III по 
пожарна опасност с горими течности с пламна 
температура на парите, по-висока от 61 °С, се 
проектира, както следва:
1. при дебелина на метала на обвивката или 
на корпуса до 4 mm – като отделно стоящи 
мълниеотводи или като мълниеотводи, разпо­
ложени на съоръжението;
2. при дебелина на метала на обвивката 
или на корпуса над 4 mm, както и при отдел­
но разположени резервоари с обем до 200 m3, 
независимо от дебелината на метала – чрез 
присъединяване на обвивките (корпусите) към 
заземителите.
(2) Когато корпусите на съоръженията по 
ал. 1 са стоманобетонни, защитата при преки 
попадения на мълнии се предвижда като отделно 
стоящи мълниеотводи или като мълниеотводи, 
разположени на самото съоръжение. Простран­
ството над газоотводните тръби, дихателите 
и компенсационните клапани може и да не 
се включва в обхвата на защитната зона на 
мълниеотводите. В тези случаи заземителите 
се проектират така, че да отговарят на изис­
кванията на чл. 40 и 41.
Чл. 50. (1) За защита при преки попадения 
на мълнии на неметални комини на производ­
ствени предприятия и котелни, водонапорни 
кули, пожарни наблюдателни кули и др. под. 
с височина, по-голяма от 15 m, се проекти­
рат мълниеотводи, разположени на тях. За 
комините с височина до 60 m е достатъчно 
разполагането на един прътов мълниеприем­
ник с дължина над 1 m и спускането на един 
токоотвод. При стоманобетонни комини за 
токоотводи се използват армировките им, ако 
имат електрическа връзка.
(2) Когато обектите по ал. 1 са метални, не 
се изисква поставяне на мълниеприемници и 
спускане на токоотводи.
(3) За обектите по ал. 1 и 2 заземителите се 
проектират с импулсно съпротивление не по-
голямо от 50 W. При специфично съпротивление 
на почвата до 500 Wm за заземители може да 
се използват стоманобетонните фундаменти.
Чл. 51. За защита от внасяне на опасни 
потенциали външните надземни метални кон­
струкции и проводи се присъединяват, както 
следва:
1. при въвеждането им в защитаваната сгра­
да (съоръжение) – към заземител с импулсно 
съпротивление до 20 W; допуска се връзка със 
заземителя за защита при преки попадения