Държавен вестник, бр. 106, 2003 г., стр. 10

С Т Р .  10
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  106
Деца, които са израснали в домове за отглежда-
не и възпитание на деца, често срещат трудности
при интегрирането си в обществото и често не на-
мират успешна реализация в професионален план.
Тази социална група има пропорционално много
по-малък шанс в живота и в много по-голяма сте-
пен е в риск,  отколкото другите младежи. Шансове-
те на тази група младежи за интегриране в работен
колектив са много по-малки, а професионалното
развитие на младежите през първите години след
напускане на домовете е много по-бавно.
Според отчета за 2002 г. на Държавната агенция
за закрила на детето (ДАЗД) общият брой на деца-
та във всички институции през 2001 г. е 31 102, или
общо 1,93 % от детското население в България, което
по данни на Националния статистически институт
(НСИ) за 2001 г. е 1 607 515. Според данните от
статистически годишник 2002 г. на НСИ в края на
2001 г. възпитаниците на домовете за отглеждане и
възпитание на деца, лишени от родителска грижа,
са общо 7699, настанени в 111 домове.
Липсата на доходи (или при ниски доходи), както
и на алтернативни социални услуги, които да оси-
гурят помощ на семействата, които не могат да
полагат сами грижи за децата си, са едни от основ-
ните причини за големия брой деца, настанени в
социални домове. Освен бедността допълнителен
негативен фактор са и лошите условия на живот на
тези семейства.
Анализ на съществуващата система за грижи и
помощ за децата в неравностойно положение и тех-
ните семейства показва, че системата се нуждае от
реформиране, като сочи и предпоставките за успех
на такава реформа.
Децата, отглеждани и възпитавани в домове, не
успяват да изградят трайни взаимоотношения с въз-
растен човек, който да означава нещо за тях, а това
води до развиване на нестабилна личност. Единст-
вените трайни взаимоотношения, изградени в до-
мовете, са тези между самите деца. Когато напус-
нат дома, те се чувстват несигурни и нестабилни.
Социално-културният модел, основаващ се на
приемане на детето за независима личност, която
има право да бъде изслушвана и чието мнение тряб-
ва да се уважава, все още е относително непознат
в българското общество.
За насърчаване на професионалните възмож-
ности и социалната интеграция на деца, отглежда-
ни в социални домове, е необходимо да се осъщес-
твява сътрудничество между образователната сис-
тема, системата на труда и бъдещите работодате-
ли. Министерството на образованието и науката
(МОН) и Министерството на труда и социалната
политика (МТСП) са разработили Национална
програма за социална интеграция и професионал-
на реализация на младежите—възпитаници на
домовете за отглеждане и възпитание на деца,
лишени от родителска грижа, в България, приета
от Министерския съвет на 19 септември 2000 г.
При изпълнение на проекта ще се наблегне на
следното:
• Как след период на централизирано държав-
но управление ще бъдат организирани социалното
осигуряване, социалните служби и социалните
дейности в конституционна и демократична дър-
жава с пазарна ориентация, с оглед осигуряване на
грижи и съвети за младежи без семейна подкрепа
и как ще се прилагат приетите социални мерки?
• Какви стратегии, концепции и инструменти
ще се разработят за подпомагане на социалната
интеграция и професионалната реализация, за да
могат тези младежи да постигнат една истинска
интеграция в българското общество, и какви ще
бъдат резултатите от тези усилия?
1.2. Идейна и правна основа на настоящия
проект
Целите на споменатата по-горе програма не
биха могли да се постигнат при липса на финансо-
ви средства и достатъчна професионална компе-
тентност.
• Правна основа:
Закон за насърчаване на заетостта (в сила от 1
януари 2002 г.);
Правилник за прилагане на Закона за насърча-
ване на заетостта;
Закон за социалното подпомагане (приети из-
менения и допълнения, в сила от 1 януари 2003 г);
Правилник за прилагане на Закона за социал-
ното подпомагане (приети изменения и допълне-
ния, в сила от 1 май 2003 г.);
Закон за народната просвета;
Закон за закрила на детето (в сила от 16 юни
2000 г.);
Правилник на домовете за отглеждане и въз-
питание на деца, лишени от родителска грижа.
1.3. Формулировка на програмата (История на
проекта)
След приемането на Закона за закрила на дете-
то и създаването на Държавна агенция за закрила
на детето са разработени редица национални и меж-
дународни проекти с оглед практическото му при-
лагане, като най-всеобхватен е Проект “Реформа
за повишаване благосъстоянието на децата в Бъл-
гария”, чиито инициатори са българското прави-
телство и Световната банка. Този процес получа-
ва и активна подкрепа от страна на Европейския
съюз и други международни институции. Понас-
тоящем с тяхна помощ в 6 пилотни общини е за-
почнал процесът на деинституционализация и на
въвеждане на алтернативни форми на отглеждане
и възпитание в сътрудничество с дирекциите “Со-
циално подпомагане” (ДСП) и създадените към
тях отдели за закрила на детето (ОЗД) и с помощ-
та на неправителствени организации. Набляга се
на следните превантивни дейности:
Превантивност: родителски грижи, семейно
планиране, семейно съветване, звена за подкрепа
на майки с деца, грижа през деня, служби за преду-
чилищна възраст, център за спешен прием.
Грижа за жилище и напускане на дома: домове
за малки групи, домове, осигуряващи жилище, под-
готовка за самостоятелен живот, семейна реин-
теграция.
Независимо че професионалната реализация и
социалната интеграция на младежи, отгледани и
възпитани в домове, се разглежда като сериозен
въпрос, другите организации, действащи в рамки-
те на процеса по деинституционализация, не са раз-
вили дейности в тази област. По тази причина
Швейцарската агенция за развитие и сътрудничес-
тво (ШАРС) е направила предложение Национал-
ната програма на МОН и на МТСП да бъде разгър-
ната в един или два района, така че натрупаният
опит да доведе до по-нататъшно развитие на про-
цедурите по предоставяне на организирано и целе-