Държавен вестник, бр. 26, 2013 г., стр. 40

СТР.  40	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  26
ВМА и подробна здравно-производствена характеристика. При оценката на годността следва да се 
отчитат специфичните измерения на професионалната среда и дейността, като за целта може да 
се проведат всички необходими за обективната оценка изследвания.
При вземането на експертно решение е необходимо да се извърши мултиаксиална оценка на 
освидетелстваното лице, като се отчитат: а) обективната информация от документацията и психиа­
тричния преглед на експерта-психиатър (оплаквания, история на заболяването, минали заболявания, 
фамилна история, анамнеза и психичен статус, семейни отношения, социален статус, адекватност 
на самооценката), потвърждаваща или отхвърляща наличието на специфичен за дадено психично 
разстройство синдром; б) наличието или отсъствието на съпътстващи преморбидни личностни 
патологии (акцентуации или разстройства); в) наличието или отсъствието на соматично разстрой­
ство, което може да окаже влияние на протичането и прогнозата на психичното разстройство; г) 
наличието или отсъствието на стресови събития в живота на освидетелствания, които могат да 
бъдат важни за разбирането на възникването, развитието или обострянето на разстройството; д) 
общото ниво на житейска изява, с акцент върху професионалното, семейното и учебното функ­
циониране. На второ място се преценява тежестта на преживяното разстройство (лека, умерена, 
значителна, частична ремисия, пълна ремисия, резидуално състояние), като се отчитат степента на 
неговата изразеност (слаба, умерена, изразена), динамиката на клиничната картина, терапевтичният 
ефект, степента и срокът за възстановяване, социалната реадаптация (степента на възвръщане към 
предболестно ниво на функциониране).
По чл.  7, към момента на освидетелстването, при поставена при консултирането (клиничното 
обсъж­дане) диагноза: психично здрав/практически здрав, лицата се решават като годни. По чл.  7, 
при диаг­ностично оформяне като преживяно психично разстройство, е уместно да се даде годност 
с ограничения, съобразени с конкретното психично разстройство и изпълняваните функционални 
задължения, за срок от три месеца, след което състоянието се преоценява. При необходимост 
ограниченията се дават за още три месеца, след което следва да се вземе дефинитивно решение за 
годност, респ. негодност. При диагноза по рубрики F20-F29 и рубрики F30-F39 освидетелстваните 
категорично се решават като негодни, независимо от степента на ремисия. 
Психичните разстройства могат да се съчетават и с прояви на соматично заболяване. В такива 
случаи експертната оценка се извършва съвместно със съответния специалист-експерт и допълни­
телно по рубриката на съпътстващото заболяване.
Органични, включително симптоматични, психотични състояния (F00-F09)
Този раздел включва редица психични разстройства, причина за които са мозъчни заболява­
ния, мозъчни травми и други увреди, довели до мозъчна дисфункция. Дисфункцията може да е 
първична, както например при болести, травми и други увреди, които засягат мозъка пряко или 
с предилекция, или вторична, както при системни заболявания и разстройства, където мозъкът 
се засяга само като един от многото увредени органи или системи. При доказано заболяване в 
специализирано лечебно заведение за болнична помощ или диспансер решението по всички графи 
е: негодни.
F 07.2 – постконтузионен синдром (енцефалопатия) 
Синдромът възниква след травма на главата със загуба на съзнание и включва редица симпто­
ми, като главоболие, световъртеж, уморяемост, паметови нарушения, трудност при концентрация 
и изпълнение на умствени задачи. По графи 3 и 4 – решение по годността по чл. 7. 
Решенията са дадени в табличната част.
Психични и поведенчески разстройства, дължащи се на употреба на психоактивни вещества 
(F10 – F19)
Този раздел включва широк кръг разстройства, чиято тeжест варира от неусложнена интокси­
кация и вредна употреба до явни психотични разстройства или деменция. Общото за всички тези 
разстройства е тяхната причинна обусловеност от употребата на едно или повече психоактивни 
вещества. 
Определянето на употребяваното психоактивно вещество може да стане въз основа на данни, 
получени от самото лице, обективни анализи на кръв, урина и др., клиничните симптоми и призна­
ци, или данни от информирани трети лица. Лабораторните анализи (уринен тест, токсикохимичен 
анализ) дават най-сигурни доказателства за настояща или неотдавнашна употреба.
Включва: остро опиване при алкохолизъм; вредна употреба на алкохол; хроничен алкохолизъм; 
дипсомания; зависимост от психоактивни вещества, абстинентно състояние, психотично разстрой­
ство след употреба на психоактивни вещества, алкохолна психоза, Корсакова психоза, причинена 
от психоактивни вещества.
За обективизиране на тези разстройства е необходима подробно събрана и обективизирана 
анамнеза за живота на освидетелствания: епикриза от специализирано болнично заведение, 
диспансер или специализирани центрове, характеристики от училище и месторабота, обективни 
лабораторни анализи. При необходимост се извършват целенасочени психологични изследвания 
съгласно Методиката за клинично психологично изследване за нуждите на психиатричния преглед 
и авиопсихологично изследване за определяне на психологичната годност за летателна длъжност 
(приложение № 14).
При доказана зависимост към алкохол или друго психоактивно вещество решението по всички 
графи е: негоден.