Държавен вестник, бр. 40, 2006 г., стр. 107

Б Р О Й  40
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  107
1. да се намира в центъра на район с радиус
10 km, в който не е имало шап най-малко 30
дни;
2. най-малко 3 месеца да е било свободно от
шап и бруцелоза;
3. най-малко 30 дни е било свободно от за-
дължително обявяваните болести по говедата,
посочени в наредбата по чл. 4, ал. 1, т. 2, буква
“а”.
Чл. 10. (1) Когато са изпълнени изисквани-
ята по чл. 9 и през последните 12 месеца са из-
вършени лабораторните изследвания по чл. 11,
животните могат да бъдат прехвърлени от един
център в друг център, който е със същия здра-
вен статус, без да са преминали карантината по
чл. 4, ал. 1, т. 1, ако:
1. не са имали контакт с двукопитни живот-
ни с по-нисък здравен статус;
2. транспортните средства, с които се пре-
возват, са почистени и дезинфекцирани преди
транспортирането.
(2) Когато животните идват от център, на-
миращ се в друга държава членка, се спазват
изискванията по чл. 5, ал. 1, т. 1.
Раздел IV
Изисквания към животните в центровете за
изкуствено осеменяване
Чл. 11. (1) Животните в центровете по чл. 17,
т. 1 и 2 най-малко веднъж годишно преминават
задължителни изследвания за:
1. туберкулоза съгласно изискванията на
наредбата по чл. 5, ал. 1, т. 1—чрез интрадер-
мално (вкожно) изследване;
2. бруцелоза—чрез серум аглутинационен
тест, извършен съгласно изискванията на на-
редбата по чл. 5, ал. 1, т. 1, показващ брой на
бруцелите, по-нисък от 30 UI аглутинация на
милилитър, или реакция за свързване на ком-
племента, показваща брой на бруцелите, по-ни-
сък от 20 ЕЕС единици на милилитър (20 ICFT);
3. ензоотична левкоза по говедата—чрез
скрининг тест ;
4. инфекциозен ринотрахеит—пустулозен
вулвовагинит по говедата—чрез серум неутра-
лизационен тест или ЕЛАЙЗА тест, като:
а) животни, които преди това са показали
положителен резултат на един от двата сероло-
гични теста, не се изследват повторно;
б) ваксинация срещу това заболяване се из-
вършва на серонегативни животни еднократно
с жива ваксина, приложена интраназално, или
двукратно с инактивирана ваксина през интер-
вал не по-малко от 3 седмици и не повече от 4
седмици, приложена парентерално; след това
ваксинацията се извършва през интервал не
повече от 6 месеца;
5. за инфекция с кампилобактерии—сероло-
гично изследване чрез имунофлуоресцентен тест
или микробиологично изследване (културален
тест) на смивки от препуциума или от съответ-
ната изкуствена вагина, а женските животни се
изследват чрез аглутинационен тест на ваги-
нална слуз.
(2) Животни, които не се използват за полу-
чаване на сперма, могат да не преминават из-
следването по ал. 1, т. 5, но при възобновяване
получаването на сперма от тях задължително
преминават това изследване.
(3) Всички изследвания се извършват в ото-
ризирани лаборатории.
(4) Ако резултатът на някое от лаборатор-
ните изследвания по ал. 1 се окаже положите-
лен, животното се изолира, а спермата, получе-
на от него след последния отрицателен резул-
тат, не се допуска за обмен. Спермата, получе-
на от останалите животни в центъра, се допуска
за обмен след възстановяване на здравния ста-
тус на центъра.
Раздел V
Изисквания към спермата
Чл. 12. (1) За изкуствено осеменяване се
използва сперма, получена от животни, които:
1. не показват клинични признаци на забо-
ляване в деня на получаване;
2. не са ваксинирани срещу шап 12 месеца
преди получаването на спермата или
3. са ваксинирани срещу шап 12 месеца пре-
ди получаване на спермата, като 5 % от всяко
получено количество, разпределено в най-мал-
ко 5 пайети, е изследвано с тест за изолиране на
вируса на шапа с отрицателен резултат;
4. не са ваксинирани против шап през пос-
ледните 30 дни преди получаване на спермата;
5. са били в регистриран център най-малко
30 дни преди получаването на спермата, когато
се отнася за свежа сперма;
6. не са използвани за естествено осеме-
няване;
7. са били в центрове, свободни от шап, най-
малко 3 месеца преди получаването и 30 дни
след получаването є; центровете са разположе-
ни в центъра на район, в който в радиус 10 km
през последните 30 дни не е регистриран случай
на шап;
8. са били в центрове, които през периода,
започващ 30 дни преди получаването и свърш-
ващ 30 дни след получаването на сперма, до
датата на изпращането є са свободни от задъл-
жителните за обявяване болести, посочени в
наредбата по чл. 5, ал. 1, т. 1.
Чл. 13. (1) Към спермата след окончателно-
то є разреждане или към разредителя може да
се добави комбинация от антибиотици с ефи-
касно действие срещу кампилобактерии, леп-
тоспири и микоплазми. При замразена сперма
антибиотиците се добавят преди замразяване-
то. Ефектът на комбинацията трябва да бъде
равностоен на ефекта от следните разтвори:
1. стрептомицин—не по-малко от 500 UI на
1 ml;
2. пеницилин—не по-малко от 500 UI на 1 ml;
3. линкомицин—не по-малко от 150 mg на
1 ml;
4. спектиномицин—не по-малко от 300 mg
на 1 ml.