Държавен вестник, бр. 31, 2012 г., стр. 28

СТР.  28	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  31
ние съгласно чл. 93, ал. 5 от Конституцията се 
провежда избор за нов президент. Само новият 
избор създава демократична легитимност на 
избрания президент, макар и персонално той 
да е предишният. Дори когато е преизбран, 
президентът не може да ползва властта, с която 
е разполагал по време на предходния си мандат. 
Затова при всяко положение народният вот 
изисква от всеки новоизбран президент, бил 
той и персонално същият, да положи клетвата 
по чл. 96 от Конституцията и встъпвайки в 
правомощията си, да осъществи визираните 
в Основния закон действия, насочени към 
организиране на президентската институция, 
включително и издаването на нов указ по 
чл. 104 от Конституцията. Възприетото от 
мнозинството съдии тълкуване е съобразено 
със съществуващ конкретен проблем, който 
според нас би могъл да бъде решен с други 
правни средства, а не за сметка на отстъп­
ление от буквата и демократичния дух на 
Конституцията.
3. Относно възможността Народното съ-
брание да създава временни комисии по въпроси, 
които не са включени в парламентарния контрол 
върху изпълнителната власт (раздел ІІ):
Поначало всички парламентарни комисии, 
както постоянните, така и временните, се 
създават, за да обслужват упражняването на 
конституционните правомощия на Народно-
то събрание. Няма никаква конституционна 
опора да се приеме, че тяхното единствено 
предназначение е да подпомагат упражнява-
нето на контрола върху изпълнителната власт. 
Това личи съвсем ясно от разграничението 
на функциите по отношение на постоянните 
комисии, направено изрично в чл. 79, ал. 2 от 
Конституцията. Същото с още по-пълна сила 
се отнася и до временните комисии, избирани 
за извършване на конкретни проучвания и 
анкети, стига да са създадени за установява-
не на факти и обстоятелства, които могат да 
послужат за основа на вземането на решения 
в рамките на установената от Конституцията 
компетентност на законодателния орган. Вярно 
е, че непосредственият парламентарен контрол 
върху дейността на президентската институция 
е недопустим, но в условията на демокрация 
и разделение на властите не би трябвало да 
има държавен орган, който да се третира като 
неприкосновена „свещена крава“. Например 
няма никакво конституционно основание да 
бъде забранено на Народното събрание да 
създаде временна комисия, която да проучи 
и анкетира фактите, пораждащи съмнения, че 
президентът или вицепрезидентът са нарушили 
Конституцията с оглед вземане на решение за 
сезиране на Конституционния съд с обвинение 
по чл. 103, ал. 2 от Конституцията или с искане 
за установяване на противоконституционност 
на конкретен президентски акт.
С оспореното решение от 15.02.2012 г. при 
спазване на чл. 79, ал. 3 от Конституцията е 
създадена временна комисия с проучвателен 
мандат, свързан с изследване на практиката 
по упражняване на определена категория 
конституционни правомощия от предходните 
президент и вицепрезидент. Пред комисията 
е поставена задача да установи фактически 
и правни положения по повод дейността на 
лица с властово положение в миналото, по-
ради което поначало дейността є не би могла 
да послужи като средство за парламентарен 
контрол. При всяко положение обаче проуч-
ването на определена практика по вземането 
на решения от държавните институции не 
би било израз на парламентарен контрол, 
дори и да ставаше въпрос за практиката на 
действащите президент и вицепрезидент. В 
случая създаването на временната комисия 
на Народното събрание по никакъв начин не 
влияе върху свободната, суверенната, неза-
висимата преценка на държавния глава при 
вземане на съответните решения в пределите 
на неговата компетентност. Такова нещо не 
произтича от предмета на проучването, обя-
вен с мотивите на взетото решение. Целта на 
комисията е събиране на информация относно 
развитието на определени отношения, които 
несъмнено подлежат на законово регулиране 
в изпълнение на основното правомощие на 
парламента по чл. 84, т. 1 от Конституцията. 
Ситуацията би била абсолютно аналогич-
на при създаване на временна комисия за 
проучване на практиката по прилагането 
на процесуалните закони от съда с оглед на 
тяхното подобряване. Убедени сме, че тогава 
никой не би поставил въпроса за накърняване 
на принципите на разделение на властите и 
независимостта на съдебната власт. В края 
на краищата считаме, че в парламентарната 
демокрация събирането, разпространението 
и използването за нуждите на усъвършенст-
ване на нормативната уредба на достоверна 
информация относно начина на упражнява-
не на властта от онези, които разполагат с 
нея, е в интерес на обществото и не може 
произволно да се определя като способ за 
упражняване на институционален контрол.
В заключение намираме, че постановеното 
решение в оспорената от нас част не постига 
целите на тълкувателната дейност, тъй като 
не решава проблеми, а напротив – създава 
опасност от възникването на нови в бъдеще. 
Това се дължи на съобразяването с момент-
ната конюнктура, което неминуемо обуславя 
нетрайност на дадените тълкувателни разре-
шения и рано или късно ще доведе до тяхното 
преобсъждане на основата на еволютивна 
интерпретация.
Конституционни съдии: 
Владислав Славов
Благовест Пунев
Румен Ненков
3990