Държавен вестник, бр. 71, 2006 г., стр. 91

Б Р О Й  71
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  91
се определя индивидуално за всеки работещ,
като трябва да бъде сведено до възможния
минимум. За периодите на работа, в които се
използват личните предпазни средства, се въ-
веждат съобразени с физичните и климатични-
те условия почивки, които се консултират с ра-
ботещите и/или техните представители, когато
е подходящо.
Чл. 13. (1) За всяка дейност по чл. 2 работо-
дателят осигурява на работещите и техните
представители подходяща информация за:
1. възможния риск за здравето вследствие
на експозиция на прах от азбест и от азбестосъ-
държащи материали;
2. граничните стойности и необходимостта
от мониторинг на въздуха;
3. хигиенните изисквания, включително за-
браната за пушене;
4. употребата на лични предпазни средства и
защитно облекло;
5. специалните защитни мерки за огранича-
ване до минимум на експозицията на азбест.
(2) Работодателят осигурява достъп на ра-
ботещите и/или техните представители до ре-
зултатите от проведени измервания на азбест
във въздуха, както и информация за значението
на тези резултати.
Чл. 14. (1) Работодателят осигурява оценка
на здравното състояние на работещите:
1. преди експонирането на прах от азбест или
от азбестосъдържащи материали;
2. най-малко един път на три години по вре-
ме на експозицията.
(2) Оценката по ал. 1 включва специфично
изследване на гръдния кош.
(3) При оценката на здравното състояние на
работещите се спазват изискванията, опреде-
лени в приложение № 1.
(4) За всеки работещ службата по трудова
медицина води здравно досие.
(5) Службата по трудова медицина определя
и препоръчва на работодателя индивидуални
защитни или предпазни мерки.
(6) Когато е необходимо, мерките по ал. 5
могат да включват извеждане на работещия от
средата, в която има азбестов прах.
(7) Службата по трудова медицина дава на
работещите съвети и информация за здравното
наблюдение, което следва да се извършва след
прекратяване на експозицията на азбестов прах.
(8) Работещите или работодателят могат да
поискат преразглеждане на предвидените в ал. 5
и 6 защитни и предпазни мерки.
Чл. 15. (1) Работодателят води регистър на
работещите, които извършват дейности по чл. 2.
(2) Регистърът по ал. 1 включва данни за
вида, за продължителността на извършваните
дейности, както и за експозицията, на която са
изложени работещите.
(3) На лекаря от службите по трудова меди-
цина и на медицинските лица, които провеждат
здравното наблюдение на работещите, се оси-
гурява достъп до регистъра.
(4) На работещите и/или техните представи-
тели се осигуряват анонимни обобщени данни,
изготвени въз основа на информацията, вклю-
чена в регистъра.
(5) На всеки работник се осигурява достъп до
информация от регистъра, отнасяща се до него.
(6) Работодателят е длъжен ежегодно да
предоставя копие от регистъра на съответната
РИОКОЗ и Д “ОИТ”.
Чл. 16. (1) Регистърът по чл. 15 и личното
здравно досие по чл. 14, ал. 4 се съхраняват най-
малко 40 години след преустановяване на екс-
позицията.
(2) Когато предприятието преустанови дей-
ността си, регистърът по чл. 15 се представя в
Националния осигурителен институт, а лично-
то здравно досие се предоставя на работещия.
Чл. 17. (1) Изискванията по чл. 14, 15 и 16
могат да не се прилагат, при условие че:
1. експозицията на работещите е инцидент-
на и с ниска интензивност;
2. резултатите от оценката на риска по чл. 6
показват, че граничната стойност няма да бъде
превишена във въздуха на работното място;
3. работата включва:
а) краткотрайни дейности по поддръжката,
които не се извършват постоянно и при които
се използват само нетрошливи материали;
б) демонтаж без повреждане на материали с
ненарушена цялост, в които азбестовите влак-
на са здраво свързани в матрица;
в) капсуловане или запечатване на азбес-
тосъдържащи материали, които са в добро
състояние;
г) мониторинг и контрол на въздуха и взема-
не на проби за установяване дали конкретен
материал съдържа азбест.
(2) Министърът на здравеопазването и ми-
нистърът на труда и социалната политика с
участието на национално представителните
организации на работещите и работодателите
разработват практически ръководства за опре-
деляне на експозиция, която е инцидентна и с
ниска интензивност по смисъла на ал. 1.
Раздел III
Обучение на работещите
Чл. 18. (1) Работодателят е длъжен да осигу-
ри обучение за всички работещи, които са или
е вероятно да бъдат експонирани на прах, кой-
то съдържа азбест.
(2) Обучението на лицата по ал. 1 се провеж-
да преди започване на работа и периодично на
всеки 3 години.
(3) Съдържанието на обучението трябва да
бъде ясно и лесно разбираемо за работещите,
да дава възможност за придобиване на необхо-
димите знания и умения, свързани с профилак-
тиката и безопасността, и да е свързано със:
1. свойствата на азбеста и ефектите му върху
здравето, включително синергичния ефект с
тютюнопушенето;