Държавен вестник, бр. 67, 2014 г., стр. 68

СТР.  68	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  67
59. Държавният служител в качеството си 
на ръководител не използва йерархичното си 
положение за осъществяване на натиск върху 
подчинени.
60. Държавният служител в качеството си 
на ръководител предприема адекватни мерки 
за решаване на проблемите на подчинените му 
служители, които биха могли да рефлектират 
върху изпълнението на професионалните им 
задължения.
61. Държавният служител изпълнява коректно 
и добросъвестно всички заповеди, съответстващи 
на закона.
62. Държавният служител не изпълнява запо-
вед, нареждаща му да извърши явно незаконни 
действия. Ако счита, че дадена заповед или 
разпореждане е неправомерно, същият следва 
да посочи основанията си за това пред органа, 
който я е издал, или, ако е необходимо – пред 
по-висшестояща инстанция. В случай че заповедта 
или разпореждането бъдат потвърдени, той има 
право да поиска писмено нареждане за тяхното 
изпълнение.
63. Държавен служител в качеството си на 
орган, който е потвърдил заповед или разпореж-
дане, ангажира собствената си отговорност, ако се 
установи, че са неправомерни. Ако подозрението за 
неправомерност е било изтъкнато неоснователно 
с цел неизпълнение на дадена заповед, може да 
бъде ангажирана отговорността на съответния 
служител.
64. Държавният служител дава точен и обек-
тивен отчет пред своите ръководители за изпъл-
нението на възложените му задачи.
65. Държавният служител оказва професио-
нална помощ на колегите си при изпълнение на 
служебните задачи.
66. В отношенията между държавните слу-
жители не се допускат никакви форми на дис-
криминация.
67. В отношенията между държавните служи-
тели не се допуска поведение, окачествено като 
тормоз от психически, физически, сексуален и 
всякакъв друг характер.
68. Държавният служител не прави изказвания 
и не отправя призиви към колегите си за участие 
в мероприятия, нарушаващи обществения ред 
или професионалната дисциплина.
69. Държавен служител, който е станал свидетел 
на неетично или опасно поведение, на насилие, 
нехуманно или обидно отношение към което и 
да е лице от страна на друг държавен служител, 
предприема действия за прекратяването им и 
докладва на ръководителя си независимо от 
положението в йерархията на извършителя на 
подобни действия.
Раздел VI
Държавният служител и служебната информация
70. Обработването на лични данни от дър-
жавни служители се осъществява съобразно 
международните принципи за защита на данните 
и вътрешното законодателство и трябва да бъде 
ограничено до степен, необходима за изпълнението 
на законосъобразни специфични цели.
71. Служебната информация, с която разполага 
държавният служител, не може да бъде използвана 
с користна цел, нито да бъде разгласявана пред 
други лица освен по предвидения от закона ред.
72. Държавният служител спазва нормативните 
изисквания за достъп до информацията, като съ-
блюдава правилата за защита на класифицираната 
информация и запазва анонимността на лицата.
73. Събирането на информация от страна на 
държавния служител се подчинява на основните 
принципи в дейността на МВР.
74. Държавният служител предоставя на об-
ществеността точна и обективна информация за 
своите действия, без да разгласява класифицирана 
информация.
75. Държавният служител не разгласява инфор-
мация извън установения от закона ред, както и 
не вписва неверни данни в документи, издавани, 
съхранявани или изисквани за нуждите на МВР.
Г л а в а  т р е т а
ЕТИЧНИ СТАНДАРТИ ПРИ ОСЪЩЕСТВЯ-
ВАНЕ НА ДЕЙНОСТТА НА ДЪРЖАВНИТЕ 
СЛУЖИТЕЛИ
Раздел I
Държавният служител и пострадалите
76. Държавният служител осигурява необхо-
димата подкрепа, помощ и информация на по-
страдалите, като предприема следните действия:
а) намесва се в тяхна защита, ако присъства 
на мястото на инцидента или произшествието;
б) приема ги и ги изслушва във възможно 
най-кратък срок;
в) при необходимост им съдейства за получа-
ване на медицинска помощ;
г) показва, че е на тяхно разположение и им 
отделя необходимото време;
д) успокоява ги и ако е необходимо, оказва 
съдействие за решаване на най-належащите им 
проблеми, възникнали във връзка с извършеното 
правонарушение или произшествие;
е) работи съвестно по конкретния случай и 
информира пострадалите за неговото развитие;
ж) при необходимост осигурява защита на 
личността и собствеността на пострадалите;
з) насочва ги към съответните социални служ-
би, които биха могли да им помогнат, а при явна 
необходимост – лично се свързва с тях.
77. В отношенията си с пострадалите от престъп- 
ления или произшествия държавният служител:
а) поставя на първо място опазването и за-
щитата на човешкия живот;
б) не допуска дискриминация или привиле-
гировано отношение;
в) не показва лично отношение и взема под 
внимание желанието им да уведомят своите близки 
за случилия се с тях инцидент или произшествие;
г) проявява добронамереност към пострада-
лите, като не засяга лични въпроси, които нямат 
пряко отношение към случая.
78. Държавният служител проявява тактичност 
и деликатност, когато се налага да информира 
за инцидента близките на пострадал.
79. При вземане на показания от пострада-
лите държавният служител спазва принципа на 
конфиденциалност.