Държавен вестник, бр. 109, 2007 г., стр. 17

Б Р О Й  109
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  17
6. при неявяване или отказ на служителя
да заеме длъжността, на която е възстановен,
в 14-дневен срок от влизане в сила на съдеб-
ното решение за отмяна на заповедта за прек-
ратяване на служебното правоотношение,
освен когато този срок не бъде спазен по ува-
жителни причини;
7. при обективна невъзможност да изпълня-
ва задълженията си поради:
а) влизане в сила на съдебен акт, с който е
наложено наказание лишаване от свобода, ко-
гато изпълнението на наказанието не е отложе-
но по реда на Наказателния кодекс, или е нало-
жено наказание по чл. 37, ал. 1, т. 6 и 7 от Нака-
зателния кодекс и не е задължително налагане-
то на дисциплинарно наказание “уволнение”;
б) получаване на най-ниската обща оценка
на изпълнението на длъжността при атестира-
нето по чл. 62;
в) установяване наличието на обстоятелст-
ва по чл. 53, ал. 1, т. 4, когато не е задължител-
но налагането на дисциплинарно наказание
“уволнение”;
г) отказ или отнемане на разрешение за дос-
тъп до класифицирана информация;
д) установяване на несъвместимост в случа-
ите по чл. 50, ал. 1 и 3;
е) неефективност при изпълнение на заема-
ната длъжност под или на прикритие—за слу-
жителите под или на прикритие;
8. при налагане на дисциплинарно наказа-
ние “уволнение”;
9. в периода на срока за изпитване—по пре-
ценка на органа по назначаване след оценка на
изпълнението на длъжността;
10. при смърт на държавния служител.
(2) Обстоятелствата по ал. 1, т. 3 се устано-
вяват въз основа на решение на Националната
експертна лекарска комисия, което може да се
обжалва пред Административния съд—град
София, по реда на Административнопроцесу-
алния кодекс.
(3) Прекратяване на служебното правоотно-
шение в случаите по ал. 1, т. 3, 5 и 7, буква “г”
и буква “д” във връзка с чл. 50, ал. 3, т. 1, се
допуска само ако служителят откаже да заеме
друга предложена му длъжност в рамките на
притежавания ранг и степен или ако няма под-
ходяща незаета длъжност.
(4) Редът за прекратяване на служебното
правоотношение по ал. 1 се определя с правил-
ника за прилагане на закона.
(5) Държавните служители запазват прите-
жавания ранг при следващо назначаване на
държавна служба в агенцията, освен в случаите
по ал. 1, т. 8.
Чл. 111. Заповедите за прекратяване на
служебното правоотношение на държавните
служители се издават от председателя на аген-
цията.
Чл. 112. (1) Органът по чл. 111 прекратява
служебното правоотношение по чл. 110,    ал. 1,
т. 5 и 7 с едномесечно предизвестие. При не-
спазване на срока на предизвестие на държав-
ния служител се дължи обезщетение за неспа-
зения срок на предизвестието.
(2) При прекратяване на служебното пра-
воотношение по писмено искане на служите-
ля по чл. 110, ал. 1, т. 2 и 4 заповедта се издава
в срока по ал. 1. Органът по чл. 111 може да
прекрати служебното правоотношение преди
изтичането на срока, като заплати обезщете-
ние на държавния служител за остатъка от
времето.
Чл. 113. Държавните служители в агенция-
та не могат да бъдат освобождавани от служба
по време на отпуск, освен в случаите по чл. 110,
ал. 1, т. 1 и 3, както и когато са осъдени на ли-
шаване от свобода за умишлено престъпление
от общ характер.
Чл. 114. (1) Заповедта за прекратяване на
служебното правоотношение подлежи на неза-
бавно изпълнение.
(2) Служебното правоотношение се прекра-
тява от датата на връчването на заповедта, а в
случаите по чл. 110, ал. 1, т. 10—от датата на
смъртта.
Чл. 115. Заповедта за прекратяване на слу-
жебното правоотношение може да се обжалва
по реда на Административнопроцесуалния ко-
декс. Обжалването не спира изпълнението.
Чл. 116. При отмяна на заповедта за прекра-
тяване на служебното правоотношение държав-
ният служител се възстановява в двумесечен
срок на предишната или на друга равностойна
длъжност, ако в 14-дневен срок от влизането в
сила на съдебното решение се яви в съответно-
то структурно звено на агенцията.
Раздел Х
Обезщетения на държавните служители
Чл. 117. (1) При прекратяване на служебно-
то правоотношение на държавните служители
в Държавна агенция “Национална сигурност”
се изплаща еднократно парично обезщетение в
размер на толкова брутни месечни възнаграж-
дения, колкото прослужени години имат, но не
повече от 20.
(2) Когато държавните служители са прос-
лужили 10 и повече години и служебното им
правоотношение е прекратено на основание
чл. 110, ал. 1, т. 3, размерът на еднократното
парично обезщетение не може да бъде по-ма-
лък от 15 брутни месечни възнаграждения.
(3) При прекратяване на служебното право-
отношение при условията на ал. 2, когато прос-
луженото време е по-малко от 10 години, ед-
нократното парично обезщетение е в размер 10
брутни месечни възнаграждения.