Държавен вестник, бр. 11, 2010 г., стр. 23

БРОЙ  11	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  23  
9.1.1. работата в екип с хирург (най-често 
със съдов хирург) се налага при някои дейности, 
изискващи вкарване в тялото на пациента на ус­
тройство с голям размер, непозволяващ използване 
на перкутанен достъп.
9.2. Образна диагностика – работа в йонизира­
ща среда и работа с контрастна материя.
9.3. Анестезиология и реанимация – локална 
анестезия, кардиопулмонална ресусцитация, лече­
ние на кардиогенен шок, сърдечен арест, тежки 
дисритмии, тежки алергии. 
10. Дефиниции
1 0 . 1 .  С ъ д о в  д о с т ъ п
Осигуряване на входна точка в съдовата сис­
тема, през която се въвеждат катетри и други 
устройства за провеждане на инвазивно изследване 
или лечение.
Използват се следните места за артериален 
достъп: дясна и лява артерия феморалис, дясна и 
лява артерия радиалис, при нужда друга артерия 
(брахиалис, аксиларис, улнарис и др.).
За венозен достъп – дясна и лява вена фемо­
ралис, при нужда друга вена (субклавия, югуларис 
и др.).
След избора на конкретния достъп мястото се 
почиства с дезинфектант, извършва се локална 
анестезия (с изключение на случаите с алергия 
към анестетици) и се пунктира с игла, позволяваща 
въвеждане на водач и по-нататъшно въвеждане 
на катетър или въвеждач (интродюсер).
1 0 . 2 .  Д я с н а  с ъ р д е ч н а  к а т е т е р и з а ц и я
Сърдечна катетеризация, при която чрез венозен 
достъп се въвежда катетър в дясно предсърдие, в 
дясна камера и в пулмонална артерия с цел ре­
гистриране на наляганията в съответните кухини 
и чрез вклиняване на върха на катетъра – наля­
гането в пулмокапилярите (крайните разклонения 
на пулмоналната артерия).
Наляганията се измерват чрез регистриращо 
устройство, отчитащо съответни обхвати (обособени 
от 10 до 100 мм по живачен стълб) и резултатите 
се съхраняват на хартиен и/или дигитален носител, 
позволяващ по-късен анализ.
1 0 . 3 .  Л я в а  с ъ р д е ч н а  к а т е т е р и з а ц и я
Сърдечна катетеризация, при която чрез ар­
териален достъп се въвежда катетър в аортата и 
лявата камера с цел регистриране на наляганията 
в тях. Наляганията се измерват чрез регистриращо 
устройство, отчитащо съответни обхвати (обособени 
от 100 до 200 мм по живачен стълб) и резултатите 
се съхраняват на хартиен и/или дигитален носител, 
позволяващ по-късен анализ.
1 0 . 4 .  К о р о н а р о г р а ф и я
Чрез артериален достъп се въвежда катетър до 
остиумите на лява и дясна коронарни артерия с цел 
селективно впръскване на контрастна материя в тях, 
позволяваща изобразяване на вътрешния лумен на 
всяка от артериите. При наличие на венозни или 
артериални байпас присадки (графтове) остиумите 
на артериите се канюлират поотделно и се правят 
селективни впръсквания на контрастна материя.
За оглед на лява коронарна артерия се правят 
не по-малко от 3 отделни впръсквания с раз­
личен ъгъл на снимане, а на дясна коронарна 
артерия – не по-малко от две. При патологични 
отклонения се правят допълнителни впръсквания 
до тяхното изясняване.
Всички впръсквания трябва да отговарят на 
следните изисквания: 
– достатъчно количество и дебит на контрастната 
материя, позволяващи проследяването на цялата 
артерия и нейните разклонения (2,5 – 8 мл за 
1 – 4 секунди);
– достатъчно времетраене, позволяващо про­
следяването на контрастната материя до нейното 
преминаване във венозната фаза (4 – 8 секунди);
– при наличие на патология се допускат при­
целни снимки с фокус върху патологичното място; 
– при наличие на колатерално пълнене се 
проследяват колатералите и се удължава време­
траенето на снимането.
1 0 . 5 .  А н г и о г р а ф и я
Чрез съдов достъп се впръсква контрастна 
материя в артериален или венозен съд извън 
сърцето с цел визулизация на морфологията на 
съответните сегменти на съда.
Количеството и дебитът на контрастната ма­
терия, както и ъгълът на снимането се избират 
от оператора така, че да осигурят максимална 
информация. 
1 0 . 6 .  Т р а н с с е п т а л н а  к а т е т е р и з а ц и я
Чрез достъп от вена феморалис декстра се вкарва 
дълга метална игла (транссептална игла) до дясно 
предсърдие с цел пунктиране на междупредсърд­
ната преграда и проникване в лявото предсърдие.
Транссепталната катетеризация се прилага 
при невъзможност за проникване в лява камера 
(тежка аортна стеноза, наличие на изкуствена 
клапа на аортно място и др.) или като част от 
по-комплексна процедура, например митрална 
балонна валвулопластика.
1 0 . 7 .  К о р о н а р н а  т е р а п е в т и ч н а  и н ­
т е р в е н ц и я
Процедура, при която чрез въвеждащ корона­
рен катетър и водач се вкарва балон със или без 
стент с цел разширяване на стеснено място по 
нативните коронарни съдове и/или по венозни или 
артериални байпас присадки (графтове). 
Други терапевтични методи, като атероек­
томия, ротаблация, както и други диагностични 
техники – интракоронарен ултразвук (IVUS) и 
измерване на фракционирания дебитен резерв 
(FFR), се третират също като коронарни тера­
певтични интервенции поради голямото сходство 
на използваната техника и поради това, че те са 
част от целия терапевтичен подход при лечението 
на коронарните лезии.
1 0 . 8 .  П е р и ф е р н а  т е р а п е в т и ч н а  и н ­
т е р в е н ц и я
Интервенция, при която се използва техниката, 
посочена в точка 5.1.2.7, с цел лечение на съдове 
извън коронарните артерии. 
1 0 . 9 .  Е н д о м и о к а р д н а  б и о п с и я
Чрез артериален или венозен достъп се вкарва 
устройство (биотом) в лява, съответно в дясна 
камера, с цел вземане на проби от ендомиокарда.
Пробите трябва да са от различни места (септум, 
връх и свободна стена) и да са в общо количество 
не по-малко от 3 кубически милиметра.