Държавен вестник, бр. 76, 2013 г., стр. 10

СТР.  10	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  76
1. категория 1 – отпадъци, съдържащи 
радионуклиди с ниска активност, за които 
не се изисква прилагането на мерки за ради­
ационна защита или не е необходимо високо 
ниво на изолиране и задържане; РАО от тази 
категория се подразделят допълнително на:
a) категория 1a – отпадъци, които отговарят 
на нивата за освобождаване от регулиране 
по ЗБИЯЕ; 
б) категория 1б – много краткоживеещи 
отпадъци, съдържащи предимно радионуклиди 
с кратък период на полуразпадане (не повече 
от 100 дни), чиято активност намалява под 
нивата за освобождаване от регулиране по 
ЗБИЯЕ, в резултат на подходящо съхраняване 
на площадката за ограничен период от време 
(обикновено не по-голям от няколко години); 
в) категория 1в – много нискоактивни 
отпадъци с нива на специфичната активност, 
превишаващи минимално нивата за освобож­
даване от регулиране по ЗБИЯЕ и много ниско 
съдържание на дългоживеещи радионуклиди, 
които представляват ограничен радиологи­
чен риск; за тази категория отпадъци не се 
изисква прилагането на специфични мерки 
за радиационна защита или за изолиране и 
задържане; 
2. категория 2 – ниско- и средноактивни 
отпадъци: РАО, съдържащи радионуклиди 
в концентрации, които изискват мерки за 
надеждно изолиране и задържане, но не 
изискват специални мерки за отвеждане на 
топлоотделянето при съхраняване и погреб­
ване; РАО от тази категория се подразделят 
допълнително на: 
а) категория 2a – ниско- и средноактивни 
отпадъци, съдържащи предимно краткоживее­
щи радионуклиди (с период на полуразпадане 
не по-дълъг от този на цезий-137), както и 
дългоживеещи радионуклиди на значително 
по-ниски нива на активност, ограничена за 
дългоживеещите алфа-емитери под 4,106 Bq/
kg за всяка една отделна опаковка и макси­
мална средна стойност на всички опаковки в 
съответното съоръжение 4,105 Bq/kg; за такива 
РАО се изискват надеждно изолиране и за­
държане за период до неколкостотин години; 
б) категория 2б – ниско- и средноактивни 
отпадъци, съдържащи дългоживеещи радио­
нуклиди при нива на активността на дълго 
живеещите алфа-емитери, надвишаващи 
границите за категория 2a;
3. категория 3 – високоактивни отпадъци: 
РАО с такава концентрация на радионук­
лидите, при която топлоотделянето трябва 
да бъде взето предвид при съхраняване и 
погребване; за тази категория е необходима 
по-висока степен на изолиране и задържане 
в сравнение с ниско- и средноактивните от­
падъци чрез погребване в дълбоки, стабилни 
геоложки формации.
(3) Класификацията по ал. 2 се прилага и за 
течните и газообразните РАО в зависимост от 
характеристиките и формата на подходящите 
за погребване твърди РАО, които се очаква 
да бъдат получени след кондиционирането 
на течните и газообразните РАО. Когато в 
страната не е налична технология за кон­
дициониране на течните или газообразните 
РАО, класификацията се извършва, като се 
отчитат най-добрите съвременни технологии 
за кондициониране. 
(4) Класификацията по ал. 2 не отчита 
нерадиоактивните опасни съставки на отпа­
дъците и потенциалното им нерадиологично 
въздействие. 
Чл. 7. (1) Според прилаганите методи и 
подходи при обработване на РАО лицензиантът 
може да въведе допълнителни подкатегории 
на РАО, които да подпомагат дейностите по 
управление и оперативната експлоатация на 
съоръжението.
(2) Допълнителните подкатегории по ал. 1 
трябва да бъдат разработени така, че да не 
противоречат на основната класификация 
по чл. 6 и да са обосновани в програмата 
по чл. 12. 
Г л а в а  п е т а
ИЗИСКВАНИЯ ЗА РАДИАЦИОННА 
ЗАЩИТА
Чл. 8. За дейностите и съоръженията за 
управлението на РАО се спазват следните 
дозови ограничения: 
1. индивидуалната ефективна доза за съот­
ветната критична група лица от населението 
в резултат от дейности по управление на РАО 
и/или вследствие нормалната експлоатация на 
всички ядрени съоръжения, разположени на 
една обща площадка, не може да надвишава 
0,15 mSv за една година за нови съоръжения и 
0,25 mSv за една година – за съществуващите 
съоръжения; 
2. индивидуалната ефективна доза за съот­
ветната критична група лица от населението 
в резултат от съоръжение за повърхностно 
погребване на РАО след неговото затваряне 
не може да надвишава 0,1 mSv за една година;
3. индивидуалната ефективна доза за съот­
ветната критична група лица от населението 
в резултат от съоръжение за геоложко пог­
ребване на РАО след неговото затваряне не 
може да надвишава 0,3 mSv за една година. 
Чл. 9. При проектна авария в съоръжение 
за управление на РАО оценената индивидуална 
ефективна доза за съответните критични групи 
от населението на границата на площадката 
не може да надвишава 1 mSv за една година.