Държавен вестник, бр. 12, 2010 г., стр. 74

СТР.  74	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  12
3. всички населени места, разположени около езера 
и резервати с мигриращи птици и „влажни зони“;
4. всички промишлени птицеферми в страната, 
регистрирани като животновъдни обекти, съгласно ЗВД;
5. ваксинация на еднодневни бройлери в люпил­
ните в страната, регистрирани като животновъдни 
обекти, съгласно ЗВД;
6. ваксинация на всички птици, отглеждани в 
„заден двор“ в населените места от областите Видин, 
Враца и Монтана.
Забележка. Ваксинацията срещу Нюкясълска бо­
лест (псевдочума) по птиците се извършва само с 
регистрирани в страната „лентогенни“ ваксини, като в 
промишлените птицеферми и в люпилните ваксината 
и манипулацията са за сметка на собствениците им.
Ваксинацията по т. 1, 2 и 3 се извършва, както 
следва: 
а) пролетна: с „лентогенни“ ваксини – при мла­
дите птици, след 15-ия ден от излюпването съгласно 
указанията на фирмата производител; 
 б) есенна: реваксинация с „инактивирана“ вак­
сина – подрастващи и възрастни птици съгласно 
указанията на фирмата производител.
Ваксинацията по т. 4 и 5 се извършва на всички 
категории птици от ветеринарния лекар, обслужващ 
птицефермата или люпилнята, съгласно одобрената от 
директора на съответната РВМС схема, представена 
от собственика на птицефермата или люпилнята, като 
може да се използват и регистрираните в страната 
поливалентни ваксини.
Ваксинация на пуйки, пернат дивеч, отглеждан 
във ферми, и гълъби:
1. пуйките се ваксинират със същите ваксини и 
методи с двойни дози ваксина;
2. пернатият дивеч, отглеждан във ферми (воли­
ери), се реваксинира с ваксина „лентогенен“ щам 
съгласно указанията на фирмата производител две 
седмици преди разселването му;
3. спортните гълъби и тези, предназначени за със­
тезания и изложби, се реваксинират с „инактивирана“ 
ваксина на 4-седмична възраст и се реваксинират 
4 до 6 седмици преди започване на състезателния 
сезон или мероприятието, в което ще участват. 
За контрол на имунния статус на ваксинираните 
птици, 15 – 20 дни след ваксинацията, от всяко стадо 
задължително се изследват от 20 до 40 броя кръвни 
проби за контрол на напрежението на имунитета и 
контрол на извършената ваксинация.
Освен едновалентни ваксини срещу Нюкясълска 
болест (псевдочума) по птиците може да се използват 
и комбинирани поливалентни ваксини, регистрирани 
в Република България.
2.1.4. Бяс 
2.1.4.1. Ваксинация при констатиран случай на 
бяс – след лабораторно потвърждаване на болестта 
бяс при животните, в засегнатото населено място 
или в част от него задължително се ваксинират 
всички кучета, котки и домашни животни, излизащи 
на паша (съгласно чл. 17, т. 7 от Наредба № 23 от 
2002 г. за профилактика и борба с болестта бяс при 
животните – ДВ, бр. 55 от 2002 г.). Извършената 
ваксинация се отразява в Интегрираната информа­
ционна система на НВМС.
Ваксинацията на домашните кучета по т. 3.1.29 се 
извършва съгласно изискванията на чл. 120, ал. 4 ЗВД.
2.1.4.2. Ваксинация на лисиците – НВМС изпъл­
нява одобрена от ЕК Програма за орална ваксинация 
на лисиците. Програмата обхваща разпространение 
с летателни средства на ваксина на територията на 
областите в Северна България, Софийска област, 
област София-град, област Кюстендил и Перник. На 
1 кв. км се залагат от 18 до 25 ваксинални примамки. 
Забележка. При извършване на посочените по-го­
ре имунопрофилактични мероприятия от държавния 
бюджет се заплаща само стойността на ваксината и 
манипулацията. Всички консумативи – индивидуални 
игли, спринцовки, транспортни разходи и разходи по 
фиксиране на животните, се заплащат от собствени­
ците на животни, с изключение на посочените при 
ваксинацията на птици, отглеждани в промишлените 
птицеферми и в люпилните, където всички разходи са 
за сметка на собствениците. Залагането на ваксинал­
ните примамки против бяс по лисиците е за сметка 
на държавния бюджет.
2.1.5. Идентификация на животните
2.1.5.1.1. Всички едри преживни животни, раз­
плодни свине в промишлените свинеферми и всич­
ки свине в останалите ферми се идентифицират с 
индивидуална(и) ушна(и) марка(и) съгласно Регла­
мент 1760/2000 и Директива 92/102.
2.1.5.1.2. Всички дребни преживни животни се 
идентифицират с индивидуална(и) ушна(и) марка(и) 
и електронен чип под формата на ушна марка или 
търбушен болус съгласно Регламент 21/2004.
2.1.5.1.3. Всички еднокопитни се идентифицират 
с паспорт и инжектируем електронен чип съгласно 
Регламент 504/2008.
2.1.5.2. Брой на животните, подлежащи на иден­
тификация през 2010 г., по видове, както следва:
2.1.5.2.1. Брой едри преживни животни – 300 000.
2.1.5.2.2. Брой дребни преживни животни – 3 000 000.
2.1.5.2.3. Брой свине – 1 000 000.
2.1.5.2.4. Брой еднокопитни – 225 000.
Свинете за угояване в промишлените свинеком­
плекси могат да се идентифицират с обща ушна марка, 
носеща уникалния номер на животновъдния обект.
При извършване на масови имунопрофилактични 
и диагностични мероприятия в списъка на стопаните 
(образец ЗЖ-1) се вписва пълният идентификационен 
номер на третираното животно.
2.1.5.3. Регистрацията и идентификацията на пчел­
ните семейства се извършва съгласно изискванията 
на чл. 3 от Наредба № 27 от 2002 г. за регистрация 
и идентификация на пчелните семейства. (обн., ДВ, 
бр. 70 от 2002 г.; изм., бр. 46 от 2008 г.).
2.2. Диагностични изследвания
2.2.1. Алергични диагностични изследвания:
2.2.1.1. Туберкулоза говеда.
2.2.1.1.1. Еднократно интрадермално изследване 
на всички телета, навършили шестседмична възраст 
през 2010 г.
2.2.1.1.2. Еднократно интрадермално изследване 
на всички говеда, които са показали неопределени 
реакции през 2009 г., съгласно § 31 и 32 от прило­
жение № 2 на Наредба № 5 от 2008 г. за здравните 
изисквания към говеда и свине при придвижването 
или транспортирането им между Република Бълга­
рия и държавите – членки на Европейския съюз, 
и за определяне на здравния статус на районите 
и обектите, от които произхождат, и системите за 
надзор (ДВ, бр. 31 от 2008 г.).