Държавен вестник, бр. 58, 2020 г., стр. 18

СТР.  18	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  58
страната). По този начин с ал. 2 фактически 
се разрешава „поставяне на шатри и палат­
ки, както и преминаването, паркирането и 
престоят на превозни средства, ремаркета 
и полуремаркета“ на посочените в ал. 1 за­
щитени обекти.
2. Според вносителя на искането с нова­
та ал. 2 на чл. 17а забраната за къмпиране 
върху пясъчните дюни, въведена в чл. 10а, 
ал. 1, се ограничава само по отношение на 
„подвижни (бели) дюни, неподвижни дюни с 
тревна растителност (сиви дюни) и облесени 
дюни“. Това довежда до несъответствие с 
изискването за безпротиворечивост на прав­
ната уредба като условие за спазването на 
върховенството на закона. Освен това е до­
пуснато и изключение от забраната в рамките 
на вече регламентирано друго изключение 
по чл. 17а, ал. 1, което според вносителя 
представлява „необоснован подход поради 
специалния характер на освобождаващото 
основание с оглед на постигане на легитим­
на цел от конституционен порядък, каквато 
не е налице в създадената хипотеза на из­
ключение от изключението“. В искането се 
посочва, че с атакуваната разпоредба дюните 
престават да бъдат защитен обект, което е в 
противоречие със задълженията за тяхното 
опазване“. Вносителят обръща внимание и на 
определения от Конституционния съд „огра­
ничен характер на изключението по ал. 1“ 
(съгласно Решение № 12 от 28.11.2013 г., с 
което е обявена противоконституционност 
на т. 2 от ал. 2).
3. Относно противоречието с чл. 15 от 
Конституцията. 
3.1. Съдът установява, че намерението на 
законодателя е да защити от увреждащото 
въздействие на човешката дейност опреде­
лени природни обекти с особено значение 
(поради тяхната изключителна рядкост в 
природата). Както и да предвиди изключение 
по съображения за национални интереси (за 
изграждане на обекти с национално значение 
и на специални обекти, свързани с отбраната 
и сигурността на страната).
Предвидените в ал. 1 на чл. 17 ЗУЧК забра­
ни са допълнени в ал. 2 със забрани за други 
конкретни дейности върху същите защитени 
обекти, като обаче отново е предвидено съ­
щото изключение. Което означава, че когато 
на територията на посочените природни 
обекти с промяна в подробния устройствен 
план е предвидено изграждане на „обекти с 
национално значение и на специални обекти, 
свързани с отбраната и сигурността на стра­
ната“, то на същата територия е позволено и 
„поставянето на шатри и палатки, както и 
преминаването, паркирането и престоят на 
превозни средства, ремаркета и полуремар­
кета“, което по смисъла на закона включва 
(не изключва…) напр. и придвижването и 
поставянето на кемпери и каравани (като 
„превозни средства“). Така във формата на 
въвеждане на забрана се предвижда нейното 
ограничаване – и то именно по отношение на 
такива зони от Черноморското крайбрежие, 
които поради природните си особености в 
най-голяма степен се нуждаят от максимална 
защита. 
Първата алинея на чл. 17а ЗУЧК създава 
представата именно за максимална защита 
(допустима човешка намеса само по особе­
ни съображения за национален интерес) – в 
изпълнение на задачата на закона да създава 
условия за опазване на естествения ландшафт 
(чл. 1, ал. 2, т. 6 ЗУЧК). Втората алинея, 
иначе също закрепваща засилена защита, 
допуска широк кръг изключения и фактически 
позволява, макар и по изключение (само ако 
с промяна в подробния устройствен план е 
предвидено изграждане на определени обек­
ти), „поставянето на шатри и палатки, както 
и преминаването, паркирането и престоят 
на превозни средства, ремаркета и полуре­
маркета“.
3.2. Съдът приема, че предвид целта 
на закона и специалната цел на самия 
чл. 17а – и по смисъла на чл. 15 и чл. 55 от 
Конституцията – текстът на нормата, макар 
да не го посочва изрично, предполага пряка 
функционална или правна връзка между 
позволеното изграждане на обекти по изклю­
чение и допускането (в условията на същото 
изключение) на „поставяне на шатри и па­
латки, както и преминаването, паркирането 
и престоят на превозни средства, ремаркета 
и полуремаркета“. 
Според мен текстът на разпоредбата не 
позволява подобна констатация, тъй като по 
никакъв начин не изисква (нито поне пред­
полага) никаква функционална или правна 
връзка между допускането на изграждане 
на обекти по изключение и допускането 
(в условията на същото изключение) на 
„поставяне на шатри и палатки, както и 
преминаването, паркирането и престоят 
на превозни средства, ремаркета и полу­
ремаркета“. Не е посочено изрично – нито 
може да се изведе при езиково и дори при 
телеологично тълкуване – че допускането 
по ал. 2 е само за нуждите на изграждането, 
обслужването или експлоатацията на обекти 
с национално значение и специални обекти, 
свързани с отбраната и сигурността на стра­
ната, чието изграждане е допуснато. Ако за 
„преминаването, паркирането и престоя на 
ремаркета и полуремаркета“ подобна връзка 
би могла да се предположи като естествена 
за една строителна дейност, то за всички 
други „превозни средства“ – без каквато и 
да било конкретизация – такава връзка не 
само не може да се установи, но може да се 
направи обоснован правен извод, че в слу­
чай на изграждане на посочените обекти са 
позволени „преминаването, паркирането и 
престоят“ на всякакви „превозни средства“.