Държавен вестник, бр. 74, 2004 г., стр. 19

Б Р О Й  74
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  19
Чл. 135. За материали, които съдържат смес
от техногенни и естествени радионуклиди, се
изисква да бъдат спазени едновременно изиск-
ванията по чл. 129 и 134 с цел съответните ма-
териали да бъдат освободени безусловно от
отчет и контрол.
Чл. 136. Границите на специфичните актив-
ности за техногенни и естествени радионукли-
ди, които са посочени съответно в приложение
№ 7 и в чл. 134, не се отнасят за:
1. хранителни продукти, питейна вода и хра-
ни за животни, включително съставките, които
се добавят към храни за хора или животни;
2. радон във въздух;
3. течни и газоаерозолни радиоактивни из-
хвърляния в околната среда от разрешени дей-
ности с ИЙЛ.
Чл. 137. (1) Оценката на съответствието на
специфичните активности с нивата за освобож-
даване се извършва от лица, които притежават
лицензия от АЯР за такава дейност съгласно
ЗБИЯЕ.
(2) При избора на подходящи методи и сред-
ства за измерване и оценка на специфичните
активности на техногенни и естествени нукли-
ди следва да се отчитат:
1. количеството, видът, произходът и хомо-
генността на изследвания материал;
2. разпределението на специфичните актив-
ности на съответните радионуклиди върху по-
върхността и в обема на изследвания материал
и начинът на усредняване на резултатите от из-
мерванията;
3. видът и спектърът на радионуклидите,
характерът и интензитетът на йонизиращите
лъчения, чувствителността, диапазонът, точ-
ността и “геометрията” на измерване.
Г л а в а  е д и н а д е с е т а
ИЗВЕЖДАНЕ ОТ ЕКСПЛОАТАЦИЯ НА
ОБЕКТИ С РАДИОАКТИВНИ ВЕЩЕСТВА
Чл. 138. (1) Обекти, в които са извършвани
дейности с радиоактивни вещества, се извеж-
дат от експлоатация след получаване на разре-
шение съгласно Наредбата за реда за издаване
на лицензии и разрешения за безопасно изпол-
зване на ядрената енергия.
(2) След извеждане от експлоатация изпол-
зването за други цели на помещенията, в които
се е работило с радиоактивни вещества, се раз-
решава от органите за държавен контрол по
Закона за здравето.
Чл. 139. (1) Преди да се вземе решение за
извеждане от експлоатация на обект с радиоак-
тивни вещества, се извършва комплексно обс-
ледване на радиационното и техническото със-
тояние на технологичните системи и оборудва-
не, строителните конструкции и прилежащата
територия на обекта.
(2) За извеждане от експлоатация на обекти
или на отделни части от тях се разработва пред-
варително план.
Чл. 140. В плана за извеждане от експлоата-
ция се предвиждат мерки за осигуряване на
безопасност на всички етапи от неговото из-
веждане: спиране, консервация, демонтаж, ре-
монтни работи, ликвидиране, складиране и
погребване, възстановяване на засегнатите ра-
йони във и около обекта.
Чл. 141. Планът за извеждане от експлоата-
ция включва:
1. подготовка на необходимото оборудване
за провеждане на демонтажни работи;
2. методи и средства за дезактивация на де-
монтираното оборудване;
3. ред и начин за управление на радиоактив-
ните отпадъци;
4. оценка на очакваните индивидуални и
колективни дози на облъчване за персонала и
населението;
5. оценка на въздействието на околната сре-
да съгласно чл. 81, ал. 1, т. 2 от Закона за опаз-
ване на околната среда.
ДОПЪЛНИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
§ 1. По смисъла на наредбата:
1. “Дезактивация” е отстраняването или на-
маляването на радиоактивно замърсяване от
някаква повърхност или среда.
2. “Нефиксирано (снемаемо) радиоактивно
замърсяване” е наличието на радиоактивни ве-
щества, които се пренасят при контакт върху други
предмети и се отстраняват при дезактивация.
3. “Открит източник на йонизиращи лъче-
ния” е източник на йонизиращи лъчения, съдър-
жащ радиоактивно вещество, при чието използ-
ване е възможно разпространение в околната
среда на съдържащи се в него радионуклиди.
4. “Радиационен мониторинг” е получаване-
то и оценката на информация за радиационната
обстановка в обекти с източници на йонизира-
щи лъчения, в околната среда и за облъчването
на хора (включва радиометричен и дозиметри-
чен контрол).
5. “Радиоактивно замърсяване” е наличие
на радиоактивни вещества върху повърхнос-
ти или съдържание на радиоактивни вещест-
ва в материали, въздух, човешко тяло или друго
място, в количества, които са по-високи от
нивата, определени в действащите норми за
радиационна защита.
6. “Санитарен пропускник” е комплексът от
помещения, предназначени за смяна на дрехи и
обувки, за санитарна обработка на персонала и за
контрол на радиоактивното замърсяване на тя-
лото, средствата за индивидуална защита, специ-
алното облекло и личните дрехи на персонала.
7. “Санитарен шлюз” е помещението или мяс-
тото между две различни зони в обекти с източ-
ници на йонизиращи лъчения, предназначено за
предварителна дезактивация и смяна на допъл-
нителни средства за индивидуална защита.
8. “Средство за индивидуална защита” е сред-
ство за защита на персонала от външно облъч-
ване, от инхалационно постъпване на радиоак-
тивни вещества в организма и от радиоактивно
замърсяване на кожата.