Държавен вестник, бр. 6, 2014 г., стр. 31

БРОЙ  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  31  
мрежа има право да ограничава генерацията на 
ВИ по видове технологии, включително изключ-
ване от електрическата мрежа; операторът на 
преносната мрежа не дължи компенсации на ВИ 
в този случай; съобщенията за ограниченията 
в генерацията на ВИ операторът на преносната 
мрежа публикува на своя интернет сайт;
14. ВИ трябва да допускат краткотрайни по-
нижени и повишени стойности на напрежение-
то, без да се отделят от електрическата мрежа, 
както следва:
– понижение на напрежението под 50 % Un 
за време до 0,7 s;
– повишение на напрежението над 120 % Un 
за време до 0,7 s;
15. ВИ трябва да имат комуникационни връз-
ки и обмен на информация в реално време с 
оператора на съответната електрическа мрежа;
16. за контрол на изпълнението на посочените 
по-горе изисквания операторът на електрическата 
мрежа има право да инсталира и да поддържа 
за своя сметка специализирана измервателна 
апаратура (регистратори или мрежови анализа-
тори) за анализ и оценка на внасяните смущения;
17. ВИ, присъединени към преносната мрежа, 
е необходимо да предоставят на оператора тех-
нически данни във формат, позволяващ точно 
моделиране на централата за изчислителни цели 
(изчисляване на т.к.с., потокоразпределение, 
изследване на динамична устойчивост).
(5) Не се допуска присъединяване към пре-
носната и разпределителните мрежи на ВяЕЦ с 
постоянна скорост и асинхронни генератори с 
кафезен ротор. Присъединените вече агрегати от 
този тип могат да останат в работа до изчерпване 
на експлоатационния им ресурс.
Чл. 44. (1) Всички синхронни генератори в 
конвенционалните електроцентрали трябва да 
имат система за възбуждане, осигуряваща про-
дължителна работа при номинално натоварване 
на синхронния генератор в допустимите експло-
атационни условия за дадената електрическа 
централа.
(2) Конструкцията, типът и настройките на 
възбудителните системи на хидрогенератори над 
10 MVA и турбогенератори над 25 MVA трябва 
да бъдат съгласувани с оператора на електро­
преносната мрежа.
(3) Възбудителната система трябва да може 
да увеличава (форсира) възбудителния ток на 
синхронния генератор при кратност спрямо но-
миналния роторен ток на синхронния генератор, 
както следва:
1. за хидрогенератори до 10 MVA – минимална 
кратност 1,5;
2. за хидрогенератори над 10 MVA – мини-
мална кратност 1,6;
3. за турбогенератори до 25 MVA – минимална 
кратност 1,8;
4. за турбогенератори над 25 MVA – мини-
мална кратност 2,0.
(4) Възбудителната система трябва да може 
да осигури продължителност на форсировката 
не по-малко от 10 s.
(5) Възбудителните системи на новите и 
рехабилитираните генератори с мощност над 
10 MVA за хидрогенератори и над 25 MVA за 
турбогенератори трябва да бъдат статични, като 
броят на каналите и степента на резервиране 
на конверторите се съгласуват с оператора на 
електропреносната мрежа.
(6) Безчеткови възбудителни системи се 
прилагат, когато конструкцията на генератора 
го изисква.
(7) Операторът на електропреносната мрежа 
има право да контролира състоянието, работата, 
настройките и техническата документация на въз-
будителните системи на всички производители, 
присъединени към преносната мрежа.
Чл. 45. (1) Всички синхронни генератори с 
електрическа мощност над 5 MVA трябва да 
бъдат оборудвани с автоматичен регулатор на 
възбуждане.
(2) Автоматичните регулатори на възбуждане 
трябва да осигуряват поддържане на напрежени-
ето на клемите на генератора с точност:
1. за генератори до 25 MVA – не по-ниска 
от ± 1,0 %;
2. за генератори над 25 MVA – не по-ниска 
от ± 0,5 %.
(3) Автоматичните регулатори на възбуждане 
трябва да осигуряват възможност за компенсиране 
на спада на напрежение в блочния трансформа-
тор или устойчиво да разпределят реактивната 
мощност между синхронните генератори, свър-
зани към общи шини (статизъм по реактивна 
мощност).
(4) Автоматичните регулатори на възбуждане 
трябва да притежават ограничители, гарантиращи 
оптималната и безопасна работа на синхронните 
генератори. Настройките на ограничителите 
трябва да бъдат координирани с настройките на 
съответните функции в генераторните релейни 
защити.
(5) Автоматичните регулатори на възбужда-
не на синхронни хидрогенератори с мощност 
над 10 MVA и турбогенератори с мощност над 
25 MVA трябва да имат системен стабилизатор 
(PSS), потискащ локалните и междусистемните 
колебания на активната мощност. Типът, на-
стройките и изпитанията на PSS се съгласуват 
с оператора на електропреносната мрежа.
(6) Автоматичните регулатори на възбужда-
не при шунтово захранване на възбудителната 
система трябва да осигуряват първоначално 
възбуждане и плавен старт до достигане на за-
даденото напрежение на изводите на генератора.
(7) Системите за автоматично регулиране 
на възбуждането на генераторите, които са 
предвидени за участие във възстановяването на 
електроенергийната система след големи аварии 
(водни и газови турбини), е необходимо да имат 
възможност за регулиране на напрежението 
при първоначално възбуждане на синхронния 
генератор при отсъствие на външен източник 
на променливо напрежение за захранване на 
собствените нужди.
(8) Автоматичните регулатори на възбуждане 
на синхронни хидрогенератори с мощност над 
10 MVA и турбогенератори над 25 MVA трябва