Държавен вестник, бр. 43, 2013 г., стр. 77

БРОЙ  43	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  77  
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
т 
 
9.1.6. Планирането на помещенията и орга-
низацията на работния процес в интензивните, 
хирургичните, родилните, педиатричните и 
вътрешните отделения на многопрофилните 
болници трябва да позволяват, при възникване 
на съответна нужда (епидемична ситуация), поне 
30 % от болничните легла да могат да бъдат ре-
организирани за изолиране на заразни пациенти.
9.1.7. Организация на потоците на движение. 
В лечебните заведения се определят зони на 
силен и зони на слаб трафик:
9.1.7.1. Зоните на силен трафик обхващат 
общите звена: хранителен блок, пералня, сте-
рилизационна и болнична аптека. 
9.1.7.2. Зоните на слаб трафик са специалните 
звена: за aнестезиология и интензивно лечение, 
образна диагностика, вътрешни или хирургични 
интензивни грижи. 
9.1.8. Строежът и преустройството на лечеб-
ните заведения изисква преценяване на всички 
потоци на движение и връзки с оглед на възможна 
контаминация, на първо място, по отношение 
на връзките, при които потоците с различни 
материали могат да се пресекат. Например при 
преценката се взема предвид, че:
9.1.8.1. Един асансьор може да се приспособи 
за болничен персонал, стерилно оборудване, 
посетители/придружаващи лица или отпадъци 
толкова дълго, колкото е необходимо.
9.1.8.2. Стерилните продукти и отпадъците 
могат да се запечатат в обезопасени контейнери, 
които сами по себе си не представляват риск за 
биологична контаминация. 
9.2. Хигиенни изисквания към въздуха. С цел 
профилактика на вътреболничните инфекции и 
намаляване на честотата на следоперативните 
усложнения е необходимо да бъде осигурена 
необходимата степен на чистота на въздуха в 
помещенията на лечебните заведения. 
9.2.1. Необходимата степен на чистота на въз-
духа се осигурява чрез система за вентилация и 
климатизация (т. 10). В съответствие с БДС EN 
ISO 14644-1 вентилирането и климатизирането 
на отделните групи помещения трябва да бъдат 
проектирани и изпълнени така, че да гарантират:
9.2.1.1. приоритетна защита на пациента – за 
помещения от групи 1, 2 и 3;
9.2.1.2. приоритетна защита на медицинския 
персонал, пациента и околната среда – за поме-
щения от група 5;
9.2.2. В съответствие с класификацията по 
БДС EN ISO 14644-1 някои групи помещения в 
лечебните заведения се изграждат като техни-
чески „чисти помещения“ (т. 10). 
9.2.3. Системите за отопление, вентилация 
и климатизация (ОВКИ) и оборудването на 
„чисти помещения“ не заменят, а допълват при-
ложението на стандартните и допълнителните 
предпазни мерки.
9.2.4. Методите за осигуряване на необходима-
та степен на чистота на въздуха и изискванията 
към различните групи помещения са посочени 
в т. 10. 
9.3. Хигиенни изисквания към водата. Физич-
ните, химичните и бактериологичните характе-
ристики на водата, използвана в здравеопазването, 
трябва да отговарят на БДС. 
9.3.1. Питейна вода. Водата за питейно-би-
тови нужди в лечебните заведения трябва да 
отговаря на изискванията на чл. 3, ал. 2, т. 2 от 
Наредба № 9 от 2001 г. за качеството на водата, 
предназначена за питейно-битови цели (обн., 
ДВ, бр. 30 от 2001 г.).
9.3.2. За специфични медицински нужди и 
в частност за целите на ендоскопските изслед-
вания и други манипулации с полукритични 
медицински изделия, подлежащи рутинно на 
дезинфекция и изплакване, без последваща 
стерилизация, чешмяната водата за изплакване 
(водата от водопроводната мрежа) може да бъде 
третирана допълнително по химичен или физичен 
метод. Това се препоръчва при рискови пациенти 
(имунокомпрометирани) с цел предотвратяване 
на възможна контаминация с условно патогенни 
микроорганизми (табл. 6). 
9.3.3. Водопроводната мрежа в някои високо-
рискови зони (операционни зали, отделения за 
анестезиология и интензивно лечение, родилни, 
неонатологични и детски отделения, отделения 
за термична травма, центрове за хемодиализа) 
трябва да е снабдена със съответните филтърни 
устройства и отводнителни кранове (за редуци-
ране обема на остатъчната вода и неефективната 
циркулация).
9.3.3.1. От особено епидемиологично значение 
при водните екосистеми е наличието на био-
филм – комплексен гел, който се натрупва върху 
тръби и водохранилища и представлява дина-
мичен резервоар за микроорганизми (включващ 
патогенни агенти като Legionella и Pseudomonas 
aeruginosa). Отделни микроорганизми могат да 
се откъснат от повърхността на биофилма при 
механично въздействие или вибрации (напр. по 
време на ремонт).
Таблица 6. Някои видове микроорганизми, 
причиняващи пренасяни с водата ВБИ
Грам-отрицателни бактерии:
Pseudomonas aeruginosa
Aeromonas hydrophila
Burkholderia cepacia
Stenotrophomonas maltophilia
Serratia marcescens
Flavobacterium meningosepticum
Acinetobacter calcoaceticus
Legionella pneumophila и други
Микобактерии:
Mycobacterium xenopi
Mycobacterium chelonae
Mycobacterium avium-intracellularae
9.3.3.2. Водопроводните системи за топла вода 
са резервоар на Legionella spp. и други условно-
патогенни причинители. Душовите системи,