Държавен вестник, бр. 94, 2016 г., стр. 58

СТР.  58	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  94
тични мерки; оценка на оперативния риск; пре-
поръки за предстоящата операция – обем, избор 
на поведение, интраоперативна диагностика, 
профилактични мерки. При онкологичните забо-
лявания се отразяват хистологичната диагноза, 
предоперативният стадий на болестта, оценката 
на операбилността.
7.3. Операции:
7.3.1. Всички пациенти с потвърдени показа-
ния за ушно-носно-гърлена хирургична намеса 
подлежат на включване в „Оперативна програма“. 
Оперативната програма може да бъде дневна или 
седмична. Тя подлежи на корекция при възник-
нали операции на пациенти в спешни състояния, 
включвани в дневната програма с приоритет, 
или при други обективни обстоятелства. Опе-
ративната програма се съставя от началника на 
отделението или клиниката на базата на докла-
ди от лекуващите лекари след предоперативно 
обсъждане на лекарски колегиум. При спешни 
операции показанията се потвърждават, а сро-
кът и операторът се определят от началника на 
клиниката/отделението, респ. от ръководителя 
на дежурния екип.
7.3.2. Всички болни, подложени на оператив-
на намеса в операционната зала, подлежат на 
предоперативен, интраоперативен и следопера-
тивен контрол и наблюдение от хирургичния и 
анестезиологичния екип. Същото се отнася и 
за амбулаторните операции, чийто обем според 
оператора – лекар с призната специалност по 
ушно-носно-гърлени болести, изисква участие 
и контрол от лекар с призната специалност по 
анестезиология и интензивно лечение.
7.3.3. Избор на метод за обезболяване. Локално 
обезболяване се изучава, владее и извършва от 
оператора – лекар с призната специалност по 
ушно-носно-гърлени болести. Присъствието на 
лекар с призната специалност по анестезиология 
и интензивно лечение в залата е по преценка 
на оператора.
7.3.4. Оперативната находка, видът на извър-
шената операция, както и евентуалните интра-
оперативни усложнения се отразяват в оперативен 
протокол, както следва: избор и обосновка на 
оперативен достъп, установена оперативна на-
ходка, извършени интраоперативни диагностични 
процедури, описание на техническите етапи на 
извършената хирургическа намеса (резултати 
от интраоперативните патоморфологични из-
следвания), възникнали усложнения и взетите 
спрямо тях мерки и условията при завършване 
на операцията. Уместно е използването на схеми 
при сложна интраоперативна находка.
7.3.5. В историята на заболяването операто-
рът и анестезиологът отразяват назначенията 
за следоперативни изследвания и необходимите 
медикаменти, техния обем и дозировката.
7.4. Следоперативен период:
7.4.1. Хирургичният екип осигурява посто-
янно наблюдение в следоперативния период на 
локалния и общия статус на болния, на жиз-
нени показатели и евентуално лабораторните 
изследвания при показания. При поставяне на 
пациента в отделение за интензивно лечение 
следоперативният контрол и мониторирането се 
извършват съвместно от екип, включващ лекари 
с призната специалност по ушно-носно-гърлени 
болести и лекари с призната специалност по 
анестезиология и интензивно лечение.
7.4.2. Ушно-носно-гърленият оператор про-
вежда наблюдение, определя срока за сваляне на 
превръзката и условията за изписване, домашно 
наблюдение и контрол след изписването – крат-
косрочен или дългосрочен. При показания той 
насочва пациента за диспансеризация и/или 
рехабилитация.
7.4.3. При възникнали следоперативни ус-
ложнения, свързани пряко или индиректно с 
извършената оперативна интервенция (в ранния 
или късния следоперативен период), операторът 
е длъжен да наблюдава и контролира локалния 
и общия статус на тези пациенти. 
7.5. Интердисциплинарни консултации и дей-
ности, които са наложителни при лечението на 
пациенти с ушно-носно-гърлени заболявания:
7.5.1. Задължителни консултации при пациен-
ти, подлежащи на хирургично лечение под обща 
анестезия от лекари с призната специалност по:
а) анестезиология и интензивно лечение;
б) вътрешни болести или кардиология;
в) педиатрия при пациенти под 18 години.
7.5.2. Консултации по показания при лекар с 
призната специалност по:
а) образна диагностика;
б) клинична алергология;
в) ендокринология и болести на обмяната;
г) клинична лаборатория;
д) неврохирургия;
е) лицево-челюстна хирургия;
ж) очни болести;
з) клинична хематология;
и) трансфузионна хематология;
й) гастроентерология;
к) нефрология;
л) урология;
м) пневмология и фтизиатрия;
н) акушерство и гинекология;
о) педиатрия;
п) нервни болести;
р) психиатрия;
с) медицинска онкология;
т) хирургия;
у) микробиология;
ф) инфекциозни болести;
х) обща и клинична патология;
ц) други.
7.6. Консултациите по т. 7.5 могат да бъдат 
извършени от лекар от същото или от друго 
лечебно заведение. При спешни състояния кон-
султацията може да бъде извършена освен в 
лечебното заведение, където се лекува пациентът, 
също и в лечебното заведение на консултанта.
8. Оборудване, необходимо за изпълнение на 
рутинни и специфични дейности по специалността 
„Ушно-носно-гърлени болести":
8.1. Кабинет по ушно-носно-гърлени болести 
със стандартно оборудване: медицинска кушетка, 
стол за лекаря, стол за пациента, инструменти