Държавен вестник, бр. 11, 2013 г., стр. 105

БРОЙ  11	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  105  
Всички операции на деца до 8-годишна възраст се извършват от хирург с придобита специалност по 
детска хирургия.
За спешни интервенции операциите могат да се извършват и от хирург без специалност детска хирургия.
– лекари със специалност по анестезиология и интензивно лечение;
– лекар със специалност по детски болести;
– лекар със специалност по образна диагностика;
– лекар със специалност по клинична лаборатория.
ЗАБЕЛЕЖКА: 
При доказано онкологично заболяване пациентът задължително се консултира от Онкологичен комитет, 
осигурен от лечебното заведение чрез договор.
При анамнеза от страна на пациента за алергия се извършва задължителна консултация с лекар със спе-
циалност по анестезиология или клинична алергология.
ІІ. ИНДИКАЦИИ ЗА ХОСПИТАЛИЗАЦИЯ И ЛЕЧЕНИЕ
1. ИНДИКАЦИИ ЗА ХОСПИТАЛИЗАЦИЯ.
· некротичен фасциит;
· гангрена на Фурние;
· флегмон, засягащ повече от две анатомични зони;
· некротизиращи мекотъканни и костни инфекции;
· газ гангрена или газообразуващи инфекции
· постоперативни некротични инфекции, засягащи повече от две анатомични зони;
· хирургичен сепсис от костен или ставен произход;
· влажна диабетна гангрена с прогресивен ход, застрашаваща живота на болния 
2. ДИАГНОСТИЧНО-ЛЕЧЕБЕН АЛГОРИТЪМ. 
	
ДИАГНОСТИЧНО-ЛЕЧЕБНИЯТ АЛГОРИТЪМ В ПОСОЧЕНИТЕ ВАРИАЦИИ И ВЪЗМОЖ-
НОСТИ Е ЗАДЪЛЖИТЕЛЕН ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ И ОПРЕДЕЛЯ ПАКЕТА ОТ БОЛНИЧНИ ЗДРАВНИ 
ДЕЙНОСТИ, КОИТО СЕ ЗАПЛАЩАТ ПО ТАЗИ КЛИНИЧНА ПЪТЕКА.
При подготовка на болния в лечебното заведение:
1. Вземане на биологичен материал за изследвания се извършва в първите 48 часа от хоспитализацията 
на пациента.
2. Образни изследвания се извършват до 48 часа от началото на хоспитализацията на пациента.
Препоръчителните оперативни техники са следните:
При заболявания в острата фаза:
· Оперативното лечение е по екстремна спешност, с изключение на случаите изискващи спешни, живо-
тоспасяващи реанимационни мероприятия за подготовка на болния с оглед намаляване риска от оперативна-
та интервенция. Оперативното лечение включва експлоративни лампазни инцизии със значителни размери, 
както в дължината си, така и в дълбочина, както и първични ампутации.
· Има места от тялото, където разрезът следва да се съобразява единствено с изискването за безком-
промисно отваряне на некротичният /инфектен/ процес. Следва да се извърши максимално позволяващата 
некректомия на некротичните и хиповитални тъкани, независимо от размера и биологичната стойност на 
засегнатите тъкани. Съществува правилото, че при тези некректомии никога не следва да се мисли как ще 
се затваря оперативната рана. Това е втори проблем при преживелите вече болни, който винаги има начин 
да бъде решен.
· При определени случаи, след добре обосновано и записано в ИЗ решение се решава като единствена 
животоспасяваща мярка да се извърши ампутация на крайник още при първичната операция. Решаващо е 
и общото състояние на болния.
Медикаментозното лечение в пред- и следоперативният период се определя и зависи от състоянието на 
пациента и характера на заболяването.
· Оперативното лечение се провежда  паралелно с провеждане на интензивно лечение за стабилизация и 
поддържане на жизнените функции на организма.
· В процеса на лечението при необходимост се извършват етапни некректомии в достатъчен обем.
· При определени случаи, след добре обосновано и записано в ИЗ решение се решава като единствена 
животоспасяваща мярка да се извърши ампутация на крайник още при първичната операция. Решаващо е 
и общото състояние на болния.
·  Решаващо е и общото състояние на болния.
Медикаментозното лечение в пред- и следоперативния период се определя и зависи от състоянието на 
пациента и характера на заболяването. Задължително се провежда антибиотичното лечение парентерално за 
поне пет денонощия.
ПРИ ЛЕЧЕНИЕ ПО КЛИНИЧНАТА ПЪТЕКА ЛЕЧЕБНОТО ЗАВЕДЕНИЕ Е ДЛЪЖНО ДА ОСИГУРЯ-
ВА СПАЗВАНЕТО ПРАВАТА НА ПАЦИЕНТА, УСТАНОВЕНИ В ЗАКОНА ЗА ЗДРАВЕТО. 
ПРАВАТА НА ПАЦИЕНТА СЕ УПРАЖНЯВАТ ПРИ СПАЗВАНЕ НА ПРАВИЛНИКА ЗА УСТРОЙСТВО-
ТО, ДЕЙНОСТТА И ВЪТРЕШНИЯ РЕД НА ЛЕЧЕБНОТО ЗАВЕДЕНИЕ.
3. ПОСТАВЯНЕ НА ОКОНЧАТЕЛНА ДИАГНОЗА.
Поставянето на окончателната диагноза при всичките заболявания е постоперативно и след хистологично 
изследване, по преценка. При острите случай най-често се изолира само некроза, от която се взема матери-
ал за микробиологично и по преценка хистологично изследване. Интраоперативно се установява степента