Държавен вестник, бр. 42, 2010 г., стр. 6

СТР.  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  42
характер, че той е източник на правото и се 
характеризира като акт с важно политическо 
значение. По искането за тълкуването на кон-
ституционната разпоредба на чл. 73 КРБ ми-
нистърът на правосъдието не споделя тезата на 
вносителите, че ПОДНС има силата на закон.
От останалите заинтересувани страни: На-
родното събрание и главния прокурор, не са 
постъпили писмени становища. Няма допълни-
телни съображения и от вносителя на искането.
Настоящото искане за тълкуване на чл. 73 от 
Конституцията е първото в практиката на Кон-
ституционния съд. Според съда то е обосновано 
от значим правен интерес. Необходимостта от 
тълкуване се обосновава от твърдения за неясно-
ти относно съдържанието на конституционните 
разпоредби. Искането е направено от субект 
на правото на инициатива по чл. 150, ал. 1 от 
Конституцията за задължително тълкуване на 
конституционна разпоредба (чл. 149, ал. 1, т. 1 
от Конституцията).
След преценка на събраните по делото до-
казателства и обсъждане на конституционния 
текст на чл. 73 във връзка с чл. 86, ал. 2 от 
Конституцията с направеното искане за тъл-
куване съдът приема следното:
1. Относно правната характеристика и за-
дължителната сила на ПОДНС.
Освен Конституцията между най-важните 
юридически източници е и правилникът, докол-
кото съгласно чл. 73 от основния закон орга-
низацията и дейността на НС се осъществява 
въз основа на Конституцията и на правилник, 
приет от него. По този начин се определя 
необходимостта от създаването на такъв акт, 
очертава се и предметът на неговия обхват. 
Юридическите източници на правото са норма-
тивните актове, чрез които се създават и които 
съдържат съответните правила за поведение.
Конституцията е основният и върховният, 
но не и единственият източник на конститу-
ционното право. Източници могат да бъдат 
и други нормативни актове. Между актовете, 
издавани от НС, може да се обособи група с 
нормативно съдържание, в която се включва 
и ПОДНС. Неговото съдържание разкрива 
наличието на система от правила за поведение, 
макар и от особен характер. Ако се анализи-
ра съдържанието на който и да е правилник, 
ще се констатира нормативният му характер. 
В подкрепа на това твърдение могат да се 
посочат множество разпоредби с нормативно 
съдържание, които той съдържа.
Нормативното съдържание на ПОДНС има 
редица особености. Разбира се, както всеки 
юридически акт, така и правилникът може 
наред с нормативните разпоредби да съдържа в 
себе си и разпореждания от правно-технически 
или организационен характер, които изясняват 
целите и предназначението на самия акт. Някои 
от разпоредбите му могат да се формулират не 
като императиви, а като указания. Наличието 
на такива ненормативни разпоредби не прави 
ПОДНС ненормативен акт, доколкото основ-
ното му съдържание представлява система от 
правила за поведение.
Правилникът за организацията и дейността 
на Народното събрание е източник на кон-
ституционното право и заема особено място 
в системата на източниците на правото. Ха-
рактерно за него е, че той се приема не в 
изпълнение на закона, а пряко – в изпълнение 
на Конституцията (чл. 73 от КРБ). Актовете на 
държавните органи се приемат на различни 
равнища на власт, а ПОДНС е акт, който се 
приема от НС и е стъпил непосредствено на 
Конституцията. Следователно това е акт на 
парламента, който не е закон и почива непо-
средствено върху Конституцията. В правилника 
се съдържат различни правила за осъществяване 
на цялостната дейност на Народното събрание, 
а в съдържанието му се включват въпроси на 
законодателството, парламентарен контрол и др. 
Като пример за признатата особена значимост 
на ПОДНС е изискването в конституционното 
право на Франция правилниците на двете камари 
на парламента да подлежат на предварителен 
контрол от Конституционния съвет на страната.
Правната природа на ПОДНС е класически 
въпрос на парламентарното право. Такъв акт е 
абсолютно необходим и всички български кон-
ституции предвиждат такава възможност, което 
е традиция в българското конституционно право 
(чл. 94 от Търновската конституция; чл. 20, ал. 2 
от Конституцията от 1947 г.; чл. 75 от Консти-
туцията от 1971 г. и чл. 73 от Конституцията от 
1991 г.). Ако се синтезират всички разсъждения, 
свързани със същността и особеностите на 
ПОДНС, трябва да се отбележи, че той е акт 
на законодателния орган в държавата, който се 
създава от него автономно и суверенно. Той е 
предназначен да регулира вътрешната организа-
ция на НС и неговите органи, реда на тяхната 
дейност и правното положение на народните 
представители и законодателния процес. Според 
предмета на правно регулиране той е особен 
нормативен акт и във връзка с по-старото му 
наименование (Правилник за вътрешния ред 
на НС) се поставя въпросът – може ли да се 
смята за сполучливо и адекватно това наиме-
нование на съдържанието му. Като се държи 
сметка за фактическото състояние на нещата 
и като се има предвид, че той урежда и някои 
отношения извън парламента, трябва да се 
подкрепи по-новото му наименование, което 
е придобил в момента, а именно – Правилник 
за организацията и дейността на НС.
Правилникът за организацията и дейността 
на Народното събрание е нормативен акт, но 
не е закон. Той е особен нормативен акт от 
висок ранг, който изразява суверенното право 
на конкретната легислатура, нейната вътреш-
на автономия, спазването на чиито норми се 
контролира от самата нея (Определение № 3