Държавен вестник, бр. 91, 2013 г., стр. 7

БРОЙ  91	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  7  
съвременното демократично общество. Недо­
пустимо е тази негативна обществена оценка 
за миналото да бъде основание за огранича­
ване на конституционните права на български 
граждани при действието на демократичния 
Основен закон на страната от 1991 г. 
Оспорените разпоредби са конституционно 
нетърпими, доколкото имат дискриминаци­
онен характер по смисъла на чл. 6, ал. 2 от 
Конституцията. При това не съществува закон, 
който да въвежда обща забрана за заемане 
на публични длъжности от сътрудници на 
тоталитарните тайни служби. Ограничението 
в ЗРТ се установява единствено за членовете 
на СЕМ и управителните съвети на БНТ и 
БНР, но подобно ограничение не съществува 
за заемане на висши държавни длъжности, 
както и за органите на местно самоуправление 
и администрация.
Практиката на Конституционния съд на 
Република България определя, че принад­
лежността в миналото към структурите на 
тоталитарните тайни служби не може да бъде 
основание за ограничаване на конституционни 
права, и в частност за забрана за заемане на 
определена длъжност (вж. Решение № 14 от 
1992 г. на Конституционния съд; Решение № 1 
от 2005 г. на Конституционния съд; Решение 
№ 11 от 2009 г. на Конституционния съд; Реше­
ние № 11 от 2011 г. на Конституционния съд; 
Решение № 11 от 2012 г. на Конституционния 
съд). Конституционният съд няма основание 
да се отклони от трайната си практика. Нещо 
повече, с оспорените лустрационни текстове 
по недопустим начин се въвежда колективна 
отговорност, без да се преценява конкретната 
дейност на отделните лица. С Решение № 10 
от 1997 г. на Конституционния съд се приема, 
че по този начин се създават условия за накър­
няване на достойнството и правата на граж­
даните, „които са конституционно защитени 
ценности“. В същото решение съдът извежда 
задължение за българската държава законово 
да гарантира достойнството и правата на ли­
чността, като същевременно осигури правото 
на информация на обществото при спазване 
на конституционните условия на чл. 41, ал. 1 
от Конституцията. 
Оспорените лустрационни разпоредби от 
ЗРТ могат да се разглеждат в контекста на 
Закона за достъп и разкриване на документите 
и за обявяване на принадлежност на български 
граждани към Държавна сигурност и разуз­
навателните служби на Българската народна 
армия (ЗДРД….) от 2006 г. Според разпоредбата 
на чл. 3, ал. 1, т. 19 ЗДРД…. обявяването на 
принадлежност на български граждани към 
структурите на бившата Държавна сигурност 
се отнася и до лица, заемащи публични длъж­
ности като членове на СЕМ и управителните 
съвети на БНТ и БНР. Обявяването на щатните 
и нещатните сътрудници на структурите на 
бившата Държавна сигурност се осъществя­
ва на основата на законово регламентирана 
процедура, при което законът изчерпателно 
посочва публичните длъжности и публичните 
дейности, за които се прилага обявяването 
на принадлежност към Държавна сигурност 
и разузнавателните служби на Българската 
народна армия. Този закон е приет единстве­
но, за да се осигури достъп на обществото до 
информация за миналото на лицата, които 
заемат публични длъжности по чл. 3, ал. 1, 
т. 19, без това да предпоставя допустимостта 
или недопустимостта тези лица да продължа­
ват да заемат или да бъдат назначавани на 
посочените длъжности. Като не дава никаква 
морална или политическа оценка на минало­
то на определена категория лица, ЗДРД… не 
решава въпросите, свързани с назначенията 
на публични длъжности и не предвижда 
ограничение на заемането им. След като са 
изпълнени законовите критерии за установя­
ване и оповестяване на принадлежност към 
тайните служби на тоталитарния режим, то не 
може да се спори дали принадлежността към 
бившата Държавна сигурност в миналото се 
отнася към „общественото положение“ (чл. 6, 
ал. 2 от Конституцията) на съответните лица. 
Фактът на обявяването на тази принадлежност 
в наши дни є придава несъмнено обществен 
характер. Това обстоятелство, доколкото е не 
само значимо за обществото, но и публично 
разгласено, не може да не е елемент от об­
щественото положение на гражданите. 
Използваният критерий в ЗРТ за ограничава­
не на права е свързан с личното и общественото 
положение на гражданите (Решение № 11 от 
2009 г. на Конституционния съд; Решение № 11 
от 2011 г. на Конституционния съд и Решение 
№ 11 от 2012 г. на Конституционния съд). Той 
попада сред критериите, по които Конститу­
цията забранява да се въвеждат ограничения 
на правата на гражданите, което се отнася и 
за заемане на която и да е публична длъж­
ност. Тази дискриминационна мярка лишава 
определен кръг лица от възможността да бъдат 
членове на СЕМ и членове на управителните 
съвети на БНТ и БНР независимо от това, че 
отговарят на всички други изисквания на закона 
за заемане на тези длъжности. Недопустимо 
е принадлежността към бившата Държавна 
сигурност да се въвежда като своеобразен 
допълнителен квалификационен признак при 
определянето на законовите изисквания за 
заемане на определени длъжности. 
Сътрудничеството с тайните служби на 
тоталитарната държава се оценява като со­
циален признак, на основата на който не 
може да се въвеждат ограничения на кон­
ституционни права, доколкото се стига до 
дискриминация в противорeчие с чл. 6, ал. 2 
на Конституцията (Решение № 11 от 2009 г. 
на Конституционния съд). Признакът „сътруд­