Държавен вестник, бр. 41, 2020 г., стр. 41

БРОЙ  41	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  41  
ангажиращи дълбоките пространства на бузата 
и мастикаторните дъвкателни пространства 
(инфратемпорално, темпорално, птеригоман­
дибуларно), могат да бъдат животозастраша­
ващи и налагат специализирано лечение.
13.3.11. Неповлияващ се от стандартно 
лечение лимфаденит.
13.3.12. Случаи с остеомиелит на манди­
булата.
13.3.13. Случаи с одонтогенен синуит със 
или без комуникация с устната кухина. 
13.4. Четвърти принцип – да се премахне 
одонтогенната причина
13.4.1. Основен принцип при осъществяване 
на лечението е да се премахне причината за 
възпалението (да се премахне некротичната 
пулпа, да се почисти дълбок пародонтален 
джоб, да се екстрахира причинният зъб) и да 
се извърши хирургичен дренаж (при нужда, за 
да се дренира натрупаната гнойна колекция). 
13.4.2. Мекотъканни инфекции в стадий на 
едема/инокулация могат да бъдат лекувани 
чрез премахване на причината за одонтоген­
ното възпаление със/без антибиотична тера­
пия, докато възпаления в стадий на целулит/
абсцес налагат премахване на одонтогенната 
причина, инцизия и дренаж и назначаване на 
антибиотична терапия.
При необходимост от екстракция зъбът – 
причинител на възпалителния процес, се 
екстрахира при първа възможност. Инцизията 
най-често предхожда екстракцията, като в 
някои случаи може да се извършат едновре­
менно. В случаите, в които се прецени, че 
зъбът – причинител на възпалителния процес, 
може да се запази чрез консервативно лече­
ние, се препоръчва да бъде трепаниран и да 
бъде отстранена патогенетичната причина за 
възпалителния процес неотложно.
Не е добра практика да се отлага хирур­
гичното и ендодонтското лечение с претекст, 
че трябва да отзвучи първо възпалителният 
процес. Отлагане на екстракцията е допусти­
мо при временни противопоказания от общ 
характер, локален характер – тежък тризмус 
или тежест на екстракцията.
13.5. Пети принцип – да се назначи анти­
биотично лечение
13.5.1. Да се определи нуждата от назна­
чаване на антибиотична терапия
13.5.1.1. Индикации, налагащи назначаване 
на антибиотична терапия:
13.5.1.1.1. Подуване, излизащо извън гра­
ниците на алвеоларния гребен.
13.5.1.1.2. Ангажиране на дълбоките ложи 
в ЛЧО.
13.5.1.1.3. Целулит.
13.5.1.1.4. Тризмус.
13.5.1.1.5. Лимфаденопатия.
13.5.1.1.6. Температура над 38,3 °С.
13.5.1.1.7. Паракоронарит.
13.5.1.1.8. Одонтогенен супуративен осте­
омиелит.
13.5.1.2. Ситуации, при които не се налага 
да се назначава антибиотична терапия:
13.5.1.2.1. По настояване/желание на па­
циента.
13.5.1.2.2. Болка.
13.5.1.2.3. Периапикален абсцес.
13.5.1.2.4. Аlveolitis sicca.
13.5.1.2.5. Множествена екстракция при 
пациент, който не е имунокомпрометиран.
13.5.1.2.6. Лек перикоронарит (възпаление 
само в областта на лигавичния капишон).
13.5.1.2.7. Дрениран алвеоларен абсцес.
13.5.2. Рутинно изборът на антибиотик се 
базира на емпиричен подход и е насочен сре­
щу познатите микроорганизми, причиняващи 
одонтогенна инфекция. 
13.5.2.1. Антибиотици, ефективни за лечение 
на одонтогенни инфекции, назначавани за 
перорален прием, са посочени в специализи­
раната литература.
13.5.3. Да се подбере тясноспектърен анти­
биотик срещу одонтогенната инфекция – при 
лечение на проста одонтогенна инфекция.
13.5.3.1. Проста одонтогенна инфекция:
13.5.3.1.1. Подуване, локализирано в грани­
ците на алвеоларния гребен и вестибуларно.
13.5.3.1.2. Първи опит за лечение на въз­
палението. 
13.5.3.1.3. Имунокомпрометиран пациент.
13.5.3.2. Комплексна одонтогенна инфекция.
13.5.3.2.1. Подуване отвъд границите на 
алвеоларния гребен.
13.5.3.2.2. Неуспешно предишно лечение.
13.5.3.2.3. Имунокомпрометиран пациент.
13.5.4. Да се предпочита назначаването на 
бактерициден антибиотик.
13.5.5. Да се избере антибиотик с най-малко 
странични ефекти и токсичност.
13.5.6. Индикации за провеждане на антиби­
ограма при избора на антибиотично лечение:
13.5.6.1. Бързо прогресиращи инфекции в 
дълбоките ложи.
13.5.6.2. Предишна неуспешна антибиотична 
терапия.
13.5.6.3. Инфекция, която не отговаря спо­
ред очакването, след започната емпирична 
антибиотична терапия в рамките на 48 часа.
13.5.6.4. Рекурентна инфекция.
13.5.6.5. Имунокомпрометиран пациент.
13.6. Шести принцип – антибиотикът да се 
прилага правилно.
13.6.1. Антибиотикът трябва да е изписан 
в подходяща доза, на правилни интервали за 
прием и с достатъчна продължителност.
13.7. Седми принцип – пациентът да се 
наблюдава до отзвучаване на възпалителния 
процес.
Министър:
Кирил Ананиев
3124