Държавен вестник, бр. 11, 2017 г., стр. 19

БРОЙ  11	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  19  
Приложение № 3 
към чл. 17, ал. 1, т. 3
ИЗПИТВАНЕ НА КОМПОСТА, ФЕРМЕНТА-
ЦИОННИЯ ПРОДУКТ, ОРГАНИЧНИЯ ПОЧ­
ВЕН ПОДОБРИТЕЛ И СТАБИЛИЗИРАНАТА 
ОРГАНИЧНА ФРАКЦИЯ ОТ МБТ И ВЪНШЕН 
КОНТРОЛ НА КАЧЕСТВОТО 
1. ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ
1.1. Производителите на компост трябва да 
докажат чрез външен контрол на качеството, 
че има достатъчно висока степен на вероятност 
всяка обявена партида компост, ферментационен 
продукт или стабилизирана органична фракция 
от МБТ да е в съответствие с минималните 
изисквания за качество. Може да се приложат 
различни изисквания за вземане на проби в 
зависимост от конкретната ситуация на всяко 
съоръжение за компост или стабилизирана ор-
ганична фракция от МБТ.
1.2. Външният контрол на качеството се из-
вършва от акредитирана лаборатория. 
1.3. Външните проверки за качество включват 
най-малко:
1.3.1. вземане на проби от партида/партиди 
компост, ферментационен продукт, органичен 
почвен подобрител и стабилизирана органична 
фракция от МБТ;
1.3.2. аналитично изпитване на взетите проби.
2. ВЪНШНА ПРОВЕРКА НА КАЧЕСТВОТО 
И ИЗПИТВАНЕ НА КОМПОСТА, ФЕРМЕНТА-
ЦИОННИЯ ПРОДУКТ, ОРГАНИЧНИЯ ПОЧВЕН 
ПОДОБРИТЕЛ И СТАБИЛИЗИРАНАТА ОРГА-
НИЧНА ФРАКЦИЯ ОТ МБТ
2.1. Вземането на представителни проби и 
последващото им изпитване се извършва от 
лаборатории, акредитирани като изпитвателни 
от Изпълнителна агенция „Българска служба 
по акредитация“ или от друг национален орган 
по акредитация – страна по Многостранното 
споразумение на Европейско сътрудничество за 
акредитация (EA MLA).
2.2. Вземането на проби и последващото им 
изпитване се извършва съгласно съответните:
2.2.1. европейски стандарти, въведени като 
български стандарти;
2.2.2. международни стандарти, въведени като 
български стандарти, когато липсват стандарти 
по т. 2.2.1;
2.2.3. български стандарти, когато липсват 
стандарти по т. 2.2.1 и 2.2.2;
2.2.4. международни и национални стандарти 
на други страни, когато липсват стандарти по 
т. 2.2.1, 2.2.2 и 2.2.3;
2.2.5. вътрешноведомствени методи, одобре-
ни от оторизирани институции за акредитация 
на лаборатории – когато липсват стандарти по 
т. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 и 2.2.4.
3. ЧЕСТОТА НА ВЗЕМАНЕ НА ПРОБИТЕ
3.1. Година на признаване.
3.1.1. Минималният брой на вземане на 
проби и честота на анализите на компоста 
през първата година (годината на признаване) 
трябва да е най-малко 4 пъти (една проба на 
всеки сезон), освен ако на съоръжението за 
компостиране се третират по-малко от 4000 
тона от входящия материал – в случаите на 
компостиране и МБТ, и по-малко от 6000 тона 
от входящия материал – в случаите на анаеробно 
разграждане. Минималният брой на анализите 
на компоста, които трябва да се извършват, е 
посочен в таблица А3-1.
Таблица А3-1: Минимален брой на анализите 
на компоста, органичния почвен подобрител и 
стабилизираната фракция от изхода на МБТ, 
които трябва да се извършат по време на годи-
ната на признаване, в зависимост от годишното 
количество на третираните биоотпадъци
Количество на третира-
ните биоотпадъци
Честота на извърш-
ване на пробите и 
анализите
< 1000 t
1
1001 – 2000 t
2
2001 – 4000 t
3
> 4001 t
4
3.1.2. По време на годината на признаване 
в случаите, когато съоръженията за анаеробно 
разграждане третират по-малко от 6000 тона, 
минималният брой анализи на ферментационния 
продукт или на органичния почвен подобрител 
от анаеробно разграждане е два пъти годишно. 
За съоръженията за анаеробно разграждане, ко-
ито третират повече от 6000 тона, минималният 
брой на анализите е 4 пъти годишно.
3.2. Честота на анализите през последващите 
години след годината на признаване качеството 
на произведения компост: 
3.2.1. минималните изисквания за вземане 
на проби и честота на анализите за следващите 
години се изчисляват по формулата:
                         количеството на вложе-
                          ния материал (в тонове)
брой на анализите = 
+1
     за година                     8000
с максимум 12 анализа на година;
3.2.2. всяка стойност трябва да е закръглена 
към следващото цяло число;
3.2.3. изключение от т. 3.2.1 се прави за съо-
ръженията за компост с капацитет, по-малък от 
2500 t/у; честотата трябва да е най-малко веднъж 
годишно за съоръженията с капацитет, по-ма-
лък от 2500 t/у. За съоръженията с капацитет  
> 85 000 t/у трябва да е до 12 пъти годишно.
4. ДОКЛАД ЗА ОХАРАКТЕРИЗИРАНЕ НА 
КОМПОСТА И ФЕРМЕНТАЦИОННИЯ ПРО-
ДУКТ
1. Данни за оператора на съоръжението за 
компостиране, производство на биогаз или на 
съоръжение за МБТ.
	
1.1. Име ..........................................................
	
1.2. Единен идентификационен код (ЕИК) 
............................................................................