Държавен вестник, бр. 50, 2002 г., стр. 6

С Т Р .  6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  50
Загубените дни от трудовите злополуки при отчита-
нето на трудовите злополуки и при изчисляването на
показателите за трудови злополуки са в календарни дни.
Средносписъчният брой на персонала за един месец
се изчислява, като се събере броят на персонала, воден
по списък за всеки календарен ден от месеца, включи-
телно празничните и почивните дни, и полученият сбор
се раздели на броя на календарните дни през месеца.
Списъчният брой на персонала за почивните и праз-
ничните дни се приема за равен на списъчния брой от
предходния работен ден.
Средносписъчният брой на персонала за годината
се изчислява като средноаритметична величина от сред-
носписъчния брой на персонала за дванадесетте месеца
на годината.
Средносписъчният брой на персонала се предоста-
вя на Националния осигурителен институт от Нацио-
налния статистически институт.
Попълване на Декларацията за трудова злополука:
основни методологични и методични изисквания
Декларацията за трудова злополука съдържа чети-
ри групи данни: данни за осигурителя; данни за постра-
далия; данни за злополуката; данни за увреждането в
резултат на трудовата злополука.
Последователно ще разгледаме всяка група данни,
методологичните основи на тяхното дефиниране, кла-
сификациите за тяхното кодиране в ССТЗ.
Методологията на ССТЗ се стреми да даде подроб-
но описание на характеристиките на предприятието,
пострадалия и увреждането му, както и да анализира
последователността от събития, водещи до злополука,
с цел да се разработи политика за предотвратяване на
трудовите злополуки. Всяка характеристика се кодира
в една позиция от съответстваща класификация. При-
мерите и обяснителните бележки към класификации-
те са предназначени да осигурят еднозначното им тъл-
куване и използване от лицата, извършващи кодира-
нето на характеристиките в Декларацията за трудова
злополука.
Идентификация на досието за трудова злополука
(номер на досието)
Декларацията за трудова злополука започва с иден-
тификационни данни за номер на декларацията в регис-
търа на трудовите злополуки на осигурителя, входящия
номер на декларацията в Националния осигурителен
институт и идентификационния номер на досието
(ИНД). Идентификационният номер на досието е уни-
кален за всяко отделно досие, представено в системата;
той гарантира въвеждането в системата на всяка трудо-
ва злополука и контрола за дублиране или повторното
броене на злополуките в ССТЗ. Идентификационният
номер на досието се присвоява на досието за трудова
злополука при нейното нотифициране в системата и
той е идентификацията (името) при всички следващи
корекции в резултат на допълнителни данни или реше-
ния за трудовата злополука. Чрез идентифицирането на
досието се постига и защита на персоналните данни на
пострадалото лице. Съществува изискване ИНД задъл-
жително да се предхожда от четирите цифри за година-
та, когато настъпва злополуката, и номера на терито-
риалното поделение (ТП) на НОИ,  когато случаят е
нотифициран официално пред компетентните органи.
Годината на нотифициране на случая не е задължител-
но годината, когато е настъпила трудовата злополука.
При постъпване на декларацията (нотифициране-
то) на случая той се вписва в системата и започва про-
верка за валидизиране на злополуката. Тази проверка е
свързана с установяване на правата на лицето на полу-
чаване на обезщетения (наличие на осигуровки), както
и с получаването на разпореждането за приемане/не-
приемане на злополуката за трудова. Получаването на
разпореждането за приемане/неприемане на злополу-
ката за трудова е моментът, към който първоначално
отвореното досие се включва или не в базата данни за
по-нататъшна обработка и изчисляване на показатели-
те за трудови злополуки.
Данните за осигурителя в Декларацията за трудо-
ва злополука са: пълно наименование, Единен иденти-
фикационен код (ЕИК по БУЛСТАТ)4, адрес—пощен-
ски, електронни връзки (телефон, факс, електронна
поща), данни за броя на работниците и служителите, от
тях жени.
Тези данни идентифицират осигурителя еднозначно,
а също създават възможност за получаване на информа-
ция за икономическата дейност на предприятието, в което
работи пострадалият при трудовата злополука.
Основната икономическа дейност на осигурителя
се определя чрез Националната класификация на ико-
номическите дейности—версия 2001 (НКИД-2001).
Съгласно методологията за прилагане на тази класи-
фикация основната икономическа дейност на предпри-
ятието се класифицира към една-единствена икономи-
ческа дейност (на равнище клас—най-детайлното рав-
нище в класификацията, означено с 4-значен код) на
базата на най-големия дял на продажбите в общия обем
на продажбите на предприятието.
Адресът на осигурителя, вписан в декларацията като
точен пощенски адрес, се класифицира в системата по
Единния класификатор на административно-територи-
алните и териториалните единици (ЕКАТТЕ).
 Броят на работниците и служителите е характерис-
тика, необходима за ранжиране на предприятията по
големина. Прилага се класификация, утвърдена като
европейски стандарт и използвана и в статистическата
практика на Република България. В Декларацията за
трудова злополука се попълва списъчният брой на пер-
сонала в предприятието работодател в началото на
месеца, в който е станала злополуката5.
Данните за пострадалия в Декларацията за трудо-
ва злополука са: трите имена, адресни данни, включи-
телно електронни връзки, Единен граждански номер
(ЕГН), дата на раждане, пол, гражданство, статус в
заетостта на пострадалия; дата на постъпване в предп-
риятието, професия, категория труд на пострадалия,
трудов стаж, от него—стаж по посочената професия,
административна единица в предприятието, в която е
назначен пострадалият.
Повечето от данните за пострадалия са ясно обясне-
ни в указанията за попълване на Декларацията за тру-
дова злополука. По-специално внимание от гледна точ-
ка на методологията на системата заслужават следните
характеристики:
Въз основа на Единния граждански номер (ЕГН) и
датата на раждане се определя възрастта на пострада-
лия при настъпване на злополуката. ССТЗ изисква изу-
чаването на структурата на пострадалите лица по въз-
раст, за което се използва специална класификация
“Възраст на пострадалия”.
4 Извършването на дейност от стопанските единици в Репуб-
лика България се регистрира съгласно търговското и граж-
данското законодателство в съда. След това единицата се
регистрира в административния бизнесрегистър на Репуб-
лика България—Регистър БУЛСТАТ, където получава Еди-
нен идентификационен код (ЕИК), който е 9-значен. Този
код е валиден за всички административни регистри в стра-
ната. Съгласно законодателството, ако правната единица
(юридическо или неюридическо лице) има клонове (поделе-
ния), те също се регистрират в Регистър БУЛСТАТ и полу-
чават свой ЕИК, който е 13-значен (първите 9 знака са ЕИК
на единицата майка). Регистър БУЛСТАТ се използва от
НОИ като регистър на осигурителите. Така правните едини-
ци и техните поделения са регистрирани административно в
Регистър БУЛСТАТ и имат уникален ЕИК.
5 При анализа на големината на предприятията работодате-
ли, в които са настъпили трудови злополуки, е добре да се
държи сметка за средния списъчен брой на наетите за отчет-
ния период на анализа. Съгласно европейските изисквания
за статистически изследвания при определянето на големи-
ната на предприятието средният списъчен брой се изчисля-
ва в еквивалент на заети на пълен работен ден.