Държавен вестник, бр. 55, 2007 г., стр. 13

Б Р О Й  55
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  13
(4) Сперматозоиди за директна употреба
могат да бъдат използвани след подходяща
обработка само за осъществяване на асистира-
на репродукция при партньорско даряване.
Чл. 5. Донорът на сперматозоиди за директ-
на употреба при партньорско даряване отгова-
ря на следните критерии:
1. не е в родствена връзка с реципиента по
права линия и по съребрена линия до 4 степен,
което се удостоверява с копие от брачно свиде-
телство или декларация;
2. до 30 дни преди процедурата по даряване
микробиологично му е изследвана семенна теч-
ност, като при патологичен резултат е извър-
шена своевременна санация;
3. дал е писмено информирано съгласие.
Чл. 6. (1) Донорът на сперматозоиди за ин-
директна употреба при партньорско даряване
отговаря на следните критерии:
1. не е в родствена връзка с реципиента жена
по права линия и по съребрена линия до 4 сте-
пен, което се удостоверява с копие от брачно
свидетелство или декларация;
2. до 30 дни преди процедурата по даряване
микробиологично му е изследвана семенна теч-
ност, като при патологчен резултат е извърше-
на своевременна санация;
3. дал е писмено информирано съгласие;
4. до 3 месеца преди процедурата по дарява-
не е тестуван за:
а) HIV (Anti-HIV-1,2);
б) хепатит B (HBsAg и Anti-HBc);
в) хепатит С (Anti-NCV-Ab);
г) сифилис.
(2) Изследванията по ал. 1 могат да не се
извършват при обработка на семенна течност
от съпруга/партньора за инсеминация при вът-
рематочно осеменяване, в случай че лечебното
заведение има условия и процедури, гарантира-
щи безопасността на персонала и липса на риск
за кръстосано замърсяване.
(3) При позитивни тестове за HIV 1,2, хепа-
тит B и C или сифилис, както и при донор с
повишен инфекциозен риск (анамнестично) се
прилага разделно обработване и съхранение.
 (4) При донор, живеещ в страни с повишена
заболеваемост от HTLV-1 вирус, произхождащ
от или пристигащ в България от такива страни,
се извършва изследване за HTLV-1 вирус.
(5) Изследване по ал. 4 се извършва и в слу-
чаите, когато сексуалните партньори на доно-
ра или неговите родители живеят, произхож-
дат или пристигат от страни с повишена за-
болеваемост от HTLV-1 вирус.
(6) Допълнителни изследвания за малария,
CMV, RhD, Trypanosoma cruzi се извършват при
анамнеза за пътувания в чужбина или наличие
на други рискови фактори за тези заболявания.
(7) При партньорско даряване за индирект-
на употреба позитивните резултати на донора
не са пречка за използване на сперматозоидите
при следните условия:
 1. за хепатит В—когато жената реципиент е
ваксинирана;
 2. за хепатит С— когато жената реципиент
е дала писмено информирано съгласие за това;
 3. за сифилис—след излекуването на до-
нора;
 4. за HIV 1,2—когато лечебното заведение
разполага с оборудване и методика за обработ-
ка и отделно съхранение и има одобрена СОП
за тази цел.
Чл. 7. Донорът на сперматозоиди при не-
партньорско даряване се подбира на базата на
неговата възраст, здравословно състояние и ме-
дицинска история чрез попълване на въпрос-
ник и чрез интервю (снемане на анамнеза) от
лекуващия лекар. Оценката включва и описа-
ние на фактори, които могат да доведат до по-
вишен здравен риск за реципиента или за са-
мия него.
Чл. 8. (1) Сперматозоиди от донор за
непартньорско даряване могат да се използ-
ват за асистирана репродукция след отрица-
телно микробиологично изследване на семен-
ната течност, извършено до 30 дни преди взе-
мането, и спермограма с нормоспермия (спо-
ред действащите за момента критерии на
СЗО), която потвърждава годността на мате-
риала за дарителски цели.
(2) Сперматозоиди от донор за непартньор-
ско даряване могат се използват за извършване
на асистирана репродукция след обработка и
след задължително съхранение и карантинира-
не за най-малко 180 дни и до потвърждаване
след този период на негативните тестове за
трансмисивните заболявания по ал. 3, т.1.
(3) До 3 месеца преди процедурата по даря-
ване донорът по чл. 7 трябва да има негативни
резултати при изследвания:
1. от серумна или плазмена проба за:
а) HIV (Anti-HIV-1,2);
б) HBV (HBsAg и Anti-HBc);
в) HCV (Anti-NCV-Ab);
г) сифилис; при позитивен неспецифичен тест
за сифилис се изисква специфичен тест; ако
неспецифичният е позитивен, но специфични-
ят е негативен, пациентът се третира като нега-
тивен;
2. за хламидии при изследване на уринна
проба чрез т.нар. NAT (Nucleic acid Amplification
Technique—техника за ДНК амплификация).
(4) При донор, живеещ в страни с повишена
заболеваемост от HTLV-1 вирус, произхождащ
от или пристигащ в България от такива, се из-
вършва изследване за HTLV-1 вирус.
(5) Изследване по ал. 4 се извършва и в слу-
чаите, когато сексуалните партньори на донора
или неговите родители живеят, произхождат или
пристигат от такива страни.
(6) Допълнителни изследвания за малария,
CMV, RhD, Trypanosoma cruzi се извършват при
анамнеза за пътувания в чужбина или наличие
на други рискови фактори за тези заболявания.