Държавен вестник, бр. 13, 2002 г., стр. 16

С Т Р .  16
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  13
Чл. 15. Информацията по чл. 14 се изписва
на български език или и на български език.
Чл. 16. Всяка партида материал или пред-
мет, предлагана за търговия на едро, се съпро-
вожда от писмена декларация от производите-
ля, която съдържа име и адрес/седалище на
декларатора, седалище и адрес на управление
на производителя, с посочване на естеството на
материала или предмета, вида на храните, за
които е предназначен за контакт, начина на
употреба и съответствието му с изискванията
на тази наредба.
Раздел VI
Държавен контрол
Чл. 17. Държавният контрол за изпълнени-
ето на изискванията на наредбата се извършва
от органите на държавния контрол по чл. 29,
ал. 1 от Закона за храните.
Чл. 18. На държавен контрол подлежат субс-
танциите, производството и готовите материали
и предмети, предлагани в търговската мрежа.
Чл. 19. (1) Вземането на проби за провежда-
не на държавния контрол се извършва от длъж-
ности лица—държавни инспектори.
(2) Органите на държавния контрол вземат
проби от материалите и предметите съгласно
действащото законодателство и изискванията,
посочени в приложение № 10.
Чл. 20. Преди вземането на проби се устано-
вява еднородността на партидата, при което се
извършва проверка на:
1. документите, които придружават партидата;
2. съответствието на данните, маркирани вър-
ху опаковката, и данните от документите по т. 1.
Чл. 21. За взетите проби се съставя прото-
кол в три екземпляра, който съдържа следни-
те данни:
1. наименование на обекта, от който са взети
пробите;
2. дата на вземане на пробите;
3. наименование на материала или предмета;
4. вид на полимерния материал;
5. количество на партидата;
6. количество на пробата;
7. метод на вземане на пробите;
8. повод за вземане на пробите;
9. вид на искания анализ;
10. име, подпис, длъжност и месторабота на
лицето, взело пробите;
11. име и подпис на представител на обекта,
присъствал при вземане на пробите.
Чл. 22. Производителите и вносителите на
материали и предмети съхраняват на адреса,
посочен върху етикета, и предоставят при поис-
кване от органите на държавния санитарен
контрол следните данни:
1. спецификации на изходните вещества,
добавките и крайния продукт с наименование
на пластмасата (посочват се синоними и тър-
говски названия на съединението) и показате-
ли за контрол;
2. предназначение и начин на употреба на
материала или предмета;
3. информация относно прилагането на изис-
кванията на добрата производствена практика
при производството на материалите и предме-
тите, вкл. рецептура, технологични процеси,
контрол в процеса на производство;
4. протоколи от анализи на готовите мате-
риали и предмети;
5. информация за токсикологична безопас-
ност на материала или предмета, когато е необ-
ходимо.
Допълнителна разпоредба
§ 1. По смисъла на тази наредба:
1. “Пластмаси” са високомолекулни органич-
ни съединения, получени чрез полимеризация,
поликондензация или друг подобен процес от
молекули с ниска молекулна маса или чрез хи-
мическа промяна на природни макромолекули.
2. “Не са пластмаси”:
а) лакирана и нелакирана целулозна хартия;
б) еластомери и естествени или синтетични
каучуци;
в) хартии и картони, модифицирани или не
чрез добавка на пластмаси;
г) повърхностни покрития, получени от:
аа) парафинови восъци, в т. ч. и синтетич-
ни парафинови восъци и/или микрокристал-
ни восъци;
бб) смеси от восъците по “аа” един с друг
и/или с пластмаси;
вв) йонообменни смоли.
3. “Субстанции” са мономери, добавки и спо-
магателни вещества, използвани за производст-
вото на материалите и предметите от пластмаси.
4. “Мономер” е нискомолекулно вещество,
молекулите на което са способни да встъпват в
реакция помежду си или с молекулите на други
вещества с образуване на полимер.
5. “Полимер” е вещество, съставено от мо-
лекули, характеризиращи се с многократно пов-
тарящ се един или няколко вида атоми или атом-
ни групи—съставни звена, свързани едни с дру-
ги в достатъчно количество, за да осигурят ком-
плекс от свойства, които не се променят значи-
телно при добавяне или отстраняване на едно
или няколко съставни звена.
6. “Добавка” е вещество, което се въвежда
в полимерите за придаване на необходимите
експлоатационни свойства и улесняване на пре-
работката.
7. “Спомагателни вещества” са химически
съединения, които се използват при синтез или
преработка на полимерите.
8. “Моделен разтвор” е течна среда, която
имитира основните качества на определен тип
храни.
9. “Миграция” е процес на проникване, пре-
минаване на нискомолекулни неполимеризира-
ли вещества от материалите и предметите от
пластмаса към храните, с които са в контакт.