Държавен вестник, бр. 14, 2023 г., стр. 50

СТР.  50	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  14
4.4. стандартен разтвор на инвертна захар: 
разтварят се 23,750 g чиста захароза (т. 4.5) в 
около 120 ml вода в 250 ml градуирана колба, 
добавят се 9 ml солна киселина (ζ = 1,16) и 
се оставя да престои 8 дни при стайна тем-
пература; разтворът се долива до 250 ml и се 
проверява дали е приключила хидролизата 
чрез поляриметър или захаромер, отчитащи 
с 200 mm епруветка; показанието трябва да 
бъде 11,80 ± 0,05°S (виж т. 7); пипетират се 
200 ml от този разтвор в градуирана колба от 
2000 ml; разрежда се с вода и при разклащане 
(за да се избегне прекомерна локална алкал-
ност) се добавят 71,4 ml разтвор на натриев 
хидроксид (1 mol/L), в който е разтворена 4 g 
бензоена киселина; долива се до 2000 ml, за 
да се получи 1 g/100 ml разтвор на инвертна 
захар; този разтвор трябва да има рН при-
близително 3; този стабилен концентриран 
разтвор се разрежда само непосредствено 
преди употреба;
4.5. чиста захароза: проба от чиста захароза 
със съдържание на инвертна захар не повече 
от 0,001 g/100 g;
4.6. епруветки 150 x 20 mm;
4.7. бяло порцеланово блюдо;
4.8. аналитични везни с точност до 0,1 mg.
5. Начин на работа:
5.1. в епруветка (т. 4.6) се разтварят 5 g от 
пробата захар в 5 ml студена вода; добавят се 
2,0 ml от медния реагент (т. 4.3) и се смес-
ват; епруветката се потапя в кипящата водна 
баня за 5 минути и след това се охлажда в 
студена вода;
5.2. разтворът от епруветката се прехвърля в 
порцелановото блюдо (т. 4.7), като се използва 
колкото е възможно по-малко вода, добавят се 
три капки от индикатора (т. 4.2) и се титрува 
с разтвор на EDTA (т. 4.1); количеството на 
EDTA в милилитри, използвано за титруване, е 
V0; точно преди да се достигне еквивалентният 
пункт, цветът на разтвора се променя от зелен 
през сив в пурпурен в еквивалентния пункт; 
пурпурният цвят ще изчезне бавно поради 
окисляването на медния I оксид до меден II 
оксид със скорост, зависеща от концентра-
цията на наличната редуцирана мед; поради 
това еквивалентният пункт на титруване се 
достига сравнително бързо;
5.3. построява се калибровъчна графика 
чрез добавяне на известни количества ин-
вертна захар (като се разрежда по подходящ 
начин разтворът, т. 4.4) към 5 g чиста захароза 
(т. 4.5) и такова количество студена вода, че 
общото добавено количество от разтвора да е 
5 ml; отбелязват се на графиката титруваните 
обеми (в ml) спрямо процента на добавена-
та инвертна захар, добавена към 5-те грама 
захароза: получената графика е права линия 
в обхвата 0,001 до 0,019 g/100 g инвертна за-
хар/100 g на проба.
6. Изразяване на резултатите:
6.1. метод на изчисление: по калибровъч-
ната крива се отчита процентът на инвертна 
захар, съответстващ на стойността V0 ml EDTA, 
определена при анализиране на пробата; 
6.2. когато се очаква концентрация, по-
голяма от 0,017 g инвертна захар/100 g проба 
в анализираната проба, количеството проба, 
което се взема съгласно процедурата (т. 5.1), 
се намалява по подходящ начин, а анали-
зираната проба се допълва до 5 g с чиста 
захароза (т. 4.5);
6.3. повторяемост: разликата между резулта-
тите от две определяния, когато са извършени 
едновременно или в бърза последователност 
върху същата проба от един аналитик при 
същите условия, не превишава 0,005 g на 
100 g от пробата.
7. Забележка. Стойността (виж т. 4.4) се 
разделя на 2,889, за да се превърне °S в по-
ляриметрични дъгови градуси (мерителни 
епруветки от 200 mm; светлинен източник, 
състоящ се от натриева лампа; инструментът 
трябва да се инсталира в стая, където темпе-
ратурата се поддържа близо до 20°С).
Приложение № 8  
към чл. 9, ал. 1, т. 3
Метод за определяне съдържанието на ре-
дуциращи захари, изразени като инвертна 
захар, декстрозен еквивалент или D-глюкоза 
(метод на Лъф – Скурл) 
1. Определение: „Редуциращи захари, из-
разени като инвертни захари, D-глюкоза или 
декстрозен еквивалент“ е съдържанието на 
редуциращи захари, изразено или изчислено 
като инвертна захар, D-глюкоза или декстро-
зен еквивалент, определени чрез метода на 
Лъф – Скурл.
2. Обхват и област на приложение: по ме-
тода на Лъф – Скурл се определят:
2.1. съдържанието на редуциращи захари, 
изразени като инвертна захар, във:
2.1.1. захарен разтвор;
2.1.2. разтвор на бяла захар;
2.1.3. разтвор на инвертна захар;
2.1.4. разтвор на бяла инвертна захар;
2.1.5. сироп на инвертна захар;
2.1.6. сироп на бяла инвертна захар;
2.2. съдържанието на редуциращи захари, 
изразено и изчислено (на сухо вещество) като 
декстрозен еквивалент, във:
2.2.1. глюкозен сироп;
2.2.2. дехидратиран глюкозен сироп;
2.3. съдържанието на редуциращи захари, 
изразено като D-глюкоза, във:
2.3.1. декстроза монохидрат;
2.3.2. безводна декстроза.
3. Принцип: редуциращите захари в пробата 
(избистрена, ако е необходимо) се нагряват 
до точката на кипене при стандартизирани