Държавен вестник, бр. 50, 2011 г., стр. 20

СТР.  20	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  50
№
по
ред
Показател за 
замърсяване
Ei – Единичен размер на 
таксата за единица 
замърсител
лв./кг
лв./°С 
куб. м
лв./млн. 
куб. м
1.2.
О п а с н и  
и 
в р ед н и в е ­
щества, оп­
р еде лен и в 
Наредбата за 
п р о у ч в а н е , 
ползва не и 
опазване на 
под з ем н и т е 
вод и извън 
посочените в 
т. 1.1.
0,1
1.3.
Други замър­
сители извън 
посочените в 
т. 1.1 и 1.2.
0,0001
2.
Всеки хими­
чески замър­
сител незави­
симо от вида 
му – в случа­
ите на реин­
жектиране на 
води.
0,01
3.
Температура, 
в с л у ч а и т е 
на привнася­
не, съответно 
отнемане на 
топлина при 
реинжектира­
не на води.
0,0002
4.
В ъ г л е р од ен 
двуокис, при­
роден газ и 
втечнен неф­
т ен г а з – в 
случаите на 
инжектиране 
в час т и о т 
земните не­
дра.
10
(2) За изчисляване на товара на замърси­
телите „M“ от формулата по ал. 1 се ползват:
1. действителното отведено количество 
води, отчетено чрез измервателно устройство 
през предходната календарна година в куб. м; 
2. средногодишната концентрация на за­
мърсяващите вещества по отделни показатели, 
респективно – средногодишните температури 
на отвежданата вода и водата във водния 
обект, определени въз основа на данните 
от собствения мониторинг, извършен от ак­
редитирана лаборатория през съответната 
календарна година. 
(3) В случай че титулярят на разреши­
телното не представи данните по ал. 2 в 
задължителния срок или представи непъл­
ни данни, включително поради липса на 
монтирано измервателно устройство или 
ползване на несертифицирано измервателно 
устройство, или поради неизвършван собствен 
мониторинг, компетентният орган изчислява 
служебно таксата по ал. 1. В тези случаи за 
изчисляването на таксата по ал. 1 се ползват 
данните за максималното разрешено водно 
количество и максимално допустимите стойно­
сти на показателите за замърсяване съгласно 
действащото разрешително. 
Г л а в а  п е т а
ЗАПЛАЩАНЕ НА ТАКСИТЕ 
Чл. 15. (1) Таксите за водовземане, за 
ползване на воден обект и за замърсяване са 
годишни и се заплащат не по-късно от 31 март 
на следващата година.
(2) В случай че таксата по ал. 1 се внася по 
бюджетната сметка на басейновата дирекция 
текущо на няколко вноски в рамките на го­
дината, титулярят на разрешителното прави 
изравнителна вноска до 31 март на следващата 
година и представя пред басейновата дирек­
ция и пред Предприятието за управление на 
дейностите по опазване на околната среда 
(ПУДООС) справка за направените вноски и 
копие на платежните документи, доказващи 
плащанията.
Чл. 16. (1) Таксите се заплащат по бюджет­
на сметка на:
1. общината – за разрешителни за во­
довземане от минерални води – публична 
общинска собственост, и за разрешителни 
за водовземане и/или ползване от/на воден 
обект, включително язовири и микроязо­
вири – публична общинска собственост, с 
изключение на разрешителните за ползване 
на воден обект с цел заустване на отпадъчни 
води в повърхностни води;
2. басейновата дирекция за управление на 
водите – във всички останали случаи.
(2) При всяко плащане копие от платеж­
ния документ се изпраща на органа, издал 
разрешителното.
Чл. 17. В платежните документи за пре­
вода на сумите по съответната бюджетна 
сметка задължително се изписва номерът на 
разрешителното, периодът, за който се внася 
таксата, основанието за плащане (видът на 
таксата) и че таксата е по Закона за водите. 
Чл. 18. Таксите по чл. 16, ал. 1, т. 2 по­
стъпват в Предприятието за управление на 
дейностите по опазване на околната среда 
чрез трансфер от бюджетните сметки на ба­
сейновите дирекции. 
Чл. 19. Лицата, поискали издаване на 
разрешително, и титулярите на заварени 
разрешителни заплащат дължимите такси