Държавен вестник, бр. 34, 2019 г., стр. 30

СТР.  30	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  34
Ответната страна – министърът на труда 
и социалната политика, редовно призован, 
чрез пълномощника си юрк. Гергана Тодоро-
ва, в открито съдебно заседание и писмено 
становище по съществото на спора оспорва 
жалбата и претендира отхвърлянето є като 
неоснователна.
Представителят на Върховната администра-
тивна прокуратура, взел участие в настоящото 
производство, дава мотивирано заключение за 
основателността на подадената жалба. Счита, че 
в случая не е спазено императивното изискване 
по чл. 26, ал. 2 от ЗНА проектът за подзаконов 
нормативен акт да е публикуван на интернет 
страницата на съответната институция заедно 
с мотивите за публичното им обсъждане.
Разгледана по същество, жалбата е осно-
вателна.
Предмет на оспорване е утвърдената със 
Заповед № РД-01-230 от 14.03.2011 г. на ми-
нистъра на труда и социалната политика 
Методика за определяне на индивидуалните 
потребности на хората с увреждания, при кои­
то се отпуска месечната добавка за социална 
интеграция съгласно чл. 42, ал. 3 от Закона 
за интеграция на хората с увреждания.
С Определение № 11562 от 1.11.2016 г., пос-
тановено по адм.д. № 12089/2016 г. на Върхов-
ния административен съд, първо отделение, е 
оставена жалбата на Живка Петрова Стоянова 
без разглеждане, като е приел, че обжалва-
ният акт не представлява подзаконов норма-
тивен акт, подлежащ на оспорване по реда 
на Административнопроцесуалния кодекс, а 
е вътрешнослужебен акт, който не подлежи 
на самостоятелно обжалване. С Определение 
№ 1465 от 6.02.2017 г., постановено по адм.д. 
№ 13360/2016 г., Върховният административен 
съд, петчленен състав – I колегия, е отменил 
горното определение, като е извел решаващия 
извод относно характера на акта, а именно 
като подзаконов нормативен акт по смисъла 
на чл. 75 от АПК.
Указанията на ВАС по тълкуването и при-
лагането на закона са задължителни при по-
нататъшното разглеждане на делото – чл. 224, 
ал. 1 АПК. Следователно квалифицирането 
на Методиката за определяне на индивиду-
алните потребности на хората с увреждания, 
при които се отпуска месечната добавка за 
социална интеграция съгласно чл. 42, ал. 3 
от Закона за интеграция на хората с увреж-
дания, утвърдена със Заповед № РД-01-230 от 
14.03.2011 г. на министъра на труда и социал-
ната политика, като подзаконов нормативен 
акт е задължително.
Според чл. 5, ал. 5 от Конституцията на 
Република България всички нормативни 
актове се публикуват. Това правило е кон-
кретизирано с нормите на чл. 37, ал. 1 ЗНА 
и чл. 78, ал. 2 АПК, предвиждащи обнарод-
ване в „Държавен вестник“ на нормативните 
административни актове. Публикуването на 
нормативните актове е началният момент, от 
който те произвеждат действие. Те влизат в 
сила три дни след обнародването им, освен 
ако в тях е определен друг срок. Чрез обна-
родването на нормативния акт не се изразява 
съдържащото се в него волеизявление, а той 
се довежда до знанието на правните субекти. 
В този смисъл обнародването не е част от 
формата на акта, а елемент от предписаната 
от Конституцията (чл. 5, ал. 5), чл. 37 от ЗНА 
и чл. 78, ал. 2 от АПК процедура по изда-
ването на нормативните административни 
актове и неизпълнението му е съществено 
нарушение на тези процесуални правила, 
тъй като е пречка актът да произведе правно 
действие. По делото няма данни обжалва-
ните изисквания да са обнародвани, няма и 
подобни твърдения.
По изложените съображения следва да се 
приеме, че след като оспорената методика не 
е публикувана в интернет преди внасянето 
є за разглеждане и приемане от министъра 
на труда и социалната политика, в случая е 
налице фактическо и правно основание за 
уважаване на подадената жалба – установе-
но съществено нарушение на приложимите 
процесуални изисквания.
Поради това, без да бъдат обсъждани изло-
жените от оспорващия твърдения за противо-
речие на оспорените текстове с материално-
правни разпоредби от по-висок ранг и целта 
на закона, и на основание чл. 196 във връзка 
с чл. 146, т. 3 и чл. 168, ал. 1 АПК, както и 
правомощията си по чл. 193 АПК, Върховният 
административен съд счита, че непубликува-
ният акт следва да бъде обявен за нищожен 
по изложените мотиви за особено съществено 
нарушение на процесуалните правила.
Решението след влизане в сила подлежи на 
обнародване в „Държавен вестник“.
Така мотивиран и на основание чл. 193, 
ал. 1 АПК Върховният административен съд, 
състав на четвърто отделение,
Р Е Ш И :
Обявява нищожност на Методиката за 
определяне на индивидуалните потребности 
на хората с увреждания, при които се отпуска 
месечната добавка за социална интеграция 
съгласно чл. 42, ал. 3 от Закона за интеграция 
на хората с увреждания, утвърдена със Заповед 
№ РД-01-230 от 14.03.2011 г. на министъра на 
труда и социалната политика.
Решението подлежи на обжалване пред 
петчленен състав на Върховния администра-
тивен съд в 14-дневен срок от съобщаването 
му на страните.
Председател: 
Георги Чолаков
2959
РЕШЕНИЕ № 1106 
от 28 януари 2019 г.
по административно дело № 12089 от 2016 г.
Върховният административен съд на Репуб­
лика България – четвърто отделение, в закри-
то заседание в състав: председател: Галина