Държавен вестник, бр. 62, 2011 г., стр. 14

СТР.  14	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  62
е делът на научните апарати в областта на 
околната среда и морските науки и в областта 
на инженерните науки. Единичното закупуване 
на скъпоструващи апарати, без да са подсигу­
рени необходими условия за провеждане на 
изследвания и наличието на дългосрочна научна 
програма, води до неефективно използване 
на тези апарати, което неминуемо води и до 
повишаване цената за извършване на услуги 
за бизнеса. Така се стига до парадокса в Бълга­
рия да имаме уникално научно оборудване, но 
научните организации и фирмите да изпращат 
образци за изследвания в други страни – членки 
на ЕС, поради по-ниските цени.
Фигура 14
Финансиране за закупуване на научна апаратура от Ф "НИ" 
за периода 2005-2008
0
5
10
15
20
25
30
35
Околна среда,
морски науки и
науки за земята
Биомедицински
науки
Инженерни
науки, в т.ч. и
ИКТ
Ядрена физика,
астрофизика и
астрономия
Материалознание
Хуманитарни и
социални науки
Енергия
0
2000000
4000000
6000000
8000000
10000000
12000000
14000000
16000000
18000000
Брой финансирани проекти
Финансиране
Източник: МОМН
В европейски контекст важна мярка, насо­
чена към подобряване на състоянието на науч­
ната инфраструктура на европейско равнище, е 
приемането на т. нар. Европейска пътна карта 
за научна инфраструктура. Документът включва 
44 голямомащабни инфраструктурни проекта, 
които са определени като особено важни и 
значими за развитието на европейското науч­
но пространство и изграждане на икономика, 
базирана на знанието и иновациите. Пътната 
карта на Европа дава възможност всяка година 
да се обновява списъкът с „водещите“ инфра­
структурни инициативи. 
МОМН разработи Национална пътна кар­
та за научна инфраструктура, приета с РМС 
№ 692 от 21 септември 2010 г., която обхваща 
големи научни комплекси, обслужващи специ­
фични икономически и социални потребности 
на страната, региона на  Югоизточна Европа 
и паневропейските инфраструктури, в които 
България ще участва. Основната приоритетна 
насоченост на приоритетната научна инфра­
структура е в областта на енергията, морски 
изследвания, нови материали за различни при­
ложения, информационни и комуникационни 
технологии, социални изследвания.
Изводи:
· иницииране на политика за изграждане на 
съвременна научна инфраструктура;
· следва да се осигури съвременен подход 
при административно-финансовото управление 
на наличната инфраструктура в рамките на 
базовите организации;
· от голямо значение е използването на 
Структурните фондове за наука, научна инфра­
структура и иновации; така ще се гарантира 
устойчивост на финансирането за по-мащабни 
изследователски проекти, които ще имат доба­
вена стойност и нарастващ във времето ефект 
върху развитието на икономиката и на регио­
ните; необходимо е да се дефинира национален 
процент на разходи от Структурните фондове 
за научноизследователска дейност;
· с малки изключения научната инфраструк­
тура не е съвременна; не концентрира доста­
тъчно много ползватели от различни научни 
институции и икономически звена, поради 
което е неефективно натоварена, поради което 
е необходимо да се създаде план за нейното 
осъвременяване и пълноценно потребяване;
· необходимо е да се създаде национален 
каталог за уникално научно оборудване.
VІІІ. ИНОВАЦИОННА ДЕЙНОСТ
Въпреки немалкото усилия за създаването 
на подходяща среда за развитие на научните 
изследвания, високите технологии и инова­
циите в редица отношения ЕС изостава от 
САЩ, Япония и бързо развиващите се азиатски 
държави. По данни на Глобалния иновационен 
индекс в ранглистата14 на държавите от ЕС-27 
и основните им международни партньори се 
наблюдават няколко основни характеристики:
· Само четири от държавите, класирани в 
първите десет места, са членки на ЕС.
· По осреднена стойност ЕС-27 се класира 
на 20-а позиция.
· Новите държави членки попадат в група­
та на изоставащите държави, а България е на 
38-а позиция от изследвани общо 48 държави. 
Прави впечатление, че по всеки от изследва­
ните индикатори се наблюдава допълнително 
влошаване на научния ни потенциал. Особено 
осезаемо е това за показател „Човешки ресурс“, 
където спрямо 1995 и 2000 г. България изостава 
с 11 позиции (2008 г.).
Развитите индустриални страни са разделили 
помежду си пазара на високите технологии. 
От 50 базови области те контролират 46 и 
произвеждат 80 % от високотехнологичните 
продукти. От тези технологии 22 са разработени 
и контролирани от САЩ, на които принадлежи 
и една трета от световния високотехнологичен 
сектор, следвани от Япония, които имат до 17 % 
дял от пазара на високи технологии, и на трета 
позиция е Европа – лидер в областта на енер­
госпестяващите технологии и биотехнологиите.
14 GIS, Global innovation Index, http://www.
proinno-europe.eu/page/thematic-papers-1. Това е 
международна система, отчитаща иновационния 
профил на страните – членки на ЕС, и на техни­
те основни международни партньори на базата 
на три композитни индикатора – активност на 
фирмите и дейност; човешки ресурс; инфраструк­
турна осигуреност.