Държавен вестник, бр. 85, 2004 г., стр. 31

Б Р О Й  85
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  31
1.2.1. комплексно—един рехабилитатор изпълнява
назначеното лечение в отделните сектори (различни
фактори) при един и същи болен;
1.2.2. секторно—различни изпълнители от отдел-
ните сектори по определените направления за един
пациент.
1.3. Не се допуска лечение на пациенти без директен
или опосредстван контрол от страна на медицинския
персонал по време на процедурен прием.
2. Лекарят-специалист:
2.1. приема болните и осъществява рутинни първи-
чен и вторични прегледи, включващи традиционните
медицински средства—анамнеза, статус, хемодинамич-
ни показатели, и специфичните—функционални тес-
тове— соматоскопия и соматометрия, мануално-мус-
кулно тестуване, ъглометрия, плантография, динамо-
метрия, изследване на подвижността на гръбначния
стълб и периферните стави и на дейностите от ежед-
невния живот, анализ на походката и патологични
схеми на движение, нарушение в равновесието, умени-
ето за използване на помощно средство, обобщена
патологична находка;
2.2. определя рехабилитационния потенциал;
2.3. изготвя и назначава рехабилитационна програ-
ма в последователност и дозировка—според снетия при
прегледа рехабилитационен потенциал и диагностици-
раната патологична находка; съобразяват се всички по-
казания, противопоказания и възможни странични
ефекти; включва съчетано или самостоятелно прило-
жение на физикалните фактори, съдържа указания за
подходящ двигателен и хранителен режим в ежедневи-
ето и медикаментозна субституция;
2.4. контролира изпълнението на рехабилитацион-
ната програма;
2.5. проследява състоянието на болния в динамика;
2.6. назначава медикаментозна терапия при показа-
ния и допълнителни консултации и изследвания;
2.7. запознава пациента с рехабилитационната прог-
рама, който подписва фиш за информирано съгласие;
2.8. води специфична медицинска документация—
лист “История на заболяването”—за отделенията за
ранна болнична рехабилитация; фишове за функцио-
нално изследване; процедурна карта/картон с означени
параметри и указания за изпълнителския персонал,
съдържаща елементите на декурзуса, находката от прег-
леда, продължителността на лечението; експертно
мнение за временна неработоспособност, ограничена
работоспособност, протоколи за помощни средства и
др.; при изписване/приключване на терапевтичния курс
насрочва контролен преглед и указва срока за повторен
(пореден) терапевтичен курс в амбулаторни условия или
в специализирана болница за рехабилитация, долекува-
не или продължително лечение;
2.9. консултантска дейност—за пациенти със засег-
ната автономност на постелъчен режим в други клини-
ки/отделения.
3. Лекар-специалистът, преминал съответен курс или
програма за допълнителна квалификация извършва:
3.1. мануална диагностика и терапия: кинезиологи-
чен анализ, мекотъканни техники, мануални мобили-
зации, тракции, манипулация, постманипулационно
изследване;
3.2. ексцитометрична електродиагностика: класи-
ческа електродиагностика, хронаксиметрия, акомодо-
метрия, медиафореза;
3.3. рефлексотерапия: класически методи—акупун-
ктура, акупресура, шиацу, суджок, мокса; комбинирани
методи—електро-, лазер-, ултразвукова пунктура;
3.4. инфилтрационни техники—интра- и перистав-
ни апликации;
3.5. кинезитерапевтични методики—по Войта, Бо-
бат, Кабат;
3.6. постизометрична релаксация—мануален метод
за диагностика и лечение на мускулен дисбаланс (скъ-
сяване на статичните мускули и релативно отслабване
на динамичните);
3.7. лазертерапия—локална или с общо въздейст-
вие (в биологично активни точки; сканиране);
3.8. екстензионна терапия—в естествена или водна
среда, различни приоми—директни или опосредствани.
Дейностите по т. 3.1—3.8 могат да бъдат упражня-
вани и в самостоятелни кабинети за АИСМП.
4. Рехабилитатори:
4.1. осъществяват назначенията за: електро-светло-
лечебни процедури по общоприети методики, назначе-
ната активна и пасивна кинезитерапия, функционални
измервания, водоструйни процедури и подводна кине-
зитерапия при амбулаторно и стационарно болни, в до-
зировка и последователност според изписаната от ле-
каря-специалист рехабилитационна програма;
4.2. отразяват в процедурната карта изпълнените за
деня назначения;
4.3. информират лекуващия лекар за появата на
абнормни или нежелани реакции;
4.4. след допълнителна квалификация могат да из-
пълняват назначения и за: лазертерапия, постизомет-
рична релаксация, електростимулации, кинезитерапев-
тичните методики по Кабат, Бобат и Войта.
5. Терапевтични процедури:
5.1. електролечение—кожата, подлежаща на въздейст-
вие трябва да бъде с ненарушена цялост, а хидрофилните
възглавнички да са предварително темперирани:
5.1.1. прав, постоянен (галваничен) и прав ниско-
честотен ток—многослойната страна на хидрофилните
възглавнички се напоява със съответния лекарствен
разтвор, а ако той е в ампулна форма, се накапва върху
филтърна хартия според изписаната дозировка; при ин-
тракухинна фореза предварително кухините се попъл-
ват с напоен с дозирания разтвор памук; при деца елек-
тродите се фиксират с колани; поносимостта към гал-
ваничен ток на пациенти с хипестезия се определя на
участък с нормална чувствителност;
5.1.2. електростимулации на нервно-мускулния апа-
рат с нискочестотни токове—назначават се след ексци-
тометрична електродиагностика по моно- и биполярна
методика, по стабилен или лабилен способ;
5.1.3. лечение със синусоидално-модулирани токо-
ве—в променлив или изправен режим (възможност за
амплипулс-електрофореза);
5.1.4. лечение с интерферентен ток; необходимо е
правилно кръстосано поставяне на електродите за по-
лучаване на интерференция и калибриране на двата
терапевтични кръга;
5.1.5. вакууммасаж—провежда се самостоятелно и
комбинирано с електропроцедура;
5.1.6. нискочестотно импулсно магнитно поле—все-
ки индуктор генерира ефективно магнитно поле, което
позволява да се третират няколко полета;
5.1.7. ултразвук (фонофореза)—необходима е кон-
тактна среда (неутрална или медикамент под форма на
гел); стриктно се следи да не се отделя озвучителят от
кожната повърхност; в края на процедурата озвучите-
лят се отделя след изключване на апарата; поставя се
постфонофоретична превръзка; субаквално приложе-
ние—с контактна среда вода;
5.1.8. високочестотни токове—не се допуска нали-
чие на метални предмети във и в съседство с третира-
ния участък, както и портативна електронна техника—
мобилни телефони и др.; не се прилага при болни с им-
плантиран кардиостимулатор, както и при секретира-
щи рани и мокра превръзка:
5.1.8.1. местна дарсонвализация—високочестотни
електромагнитни заглъхващи трептения; кожата се
подсушава с пудра; електродът се придвижва спира-
ловидно по третирания участък, без да се отделя от
кожата;
5.1.8.2. лечение с ултрависокочестотни токове—
електромагнитно поле с ултрависока честота; процеду-
рата може да се провежда през гипсова или суха прев-
ръзка; проверява се резонансът между техническата и
терапевтичната верига с глимлампа в началото и по
време на самата процедура;