Държавен вестник, бр. 61, 2016 г., стр. 11

БРОЙ  61	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  11  
В случая Конституционният съд приема, 
че целта на приетите с оспореното решение 
процедурни правила и тяхното предназначение 
е да бъдат установени редът и условията за 
създаване на конкретен правен акт – избор на 
председател на Комисията за финансов надзор, 
и не могат да се преценяват самостятелно и 
извън крайния акт – решението за избор на 
председател на КФН. Съдът не счита за необ-
ходимо да излага допълнителни съображения 
за това свое заключение, тъй като по конститу-
ционно дело № 5 от 2015 г. с Определение № 1 
от 2016 г. (ДВ, бр. 7 от 2016 г.) се е произнесъл 
достатъчно подробно по аналогично искане 
за обявяване на противоконституционност 
на Решение от 10 юни 2015 г. на Народното 
събрание, с което са били приети Процедурни 
правила за условията и реда за предлагане на 
кандидати за управител на Българската народна 
банка, представяне и публично оповестяване 
на документите и изслушване на кандидатите 
в Комисията по бюджет и финанси, както и 
процедурата по избор от Народното събрание. 
Поради изложеното искането в тази му част 
следва да бъде отклонено и производството в 
съответната част – прекратено.
В) Конституцията изключва разглеждане-
то по същество и на искането на народните 
представители за произнасяне относно за-
дължителния характер на нормата на чл. 89 
ПОДНС и последиците от нейното неспазване 
от страна на Народното събрание с оглед 
стабилността на акта за избор на органи, в 
това число и на председател на Комисията 
за финансов надзор, и последващата законо-
съобразност на техните актове, издадени при 
нарушения, свързани с избора им. Липсва 
конституционна разпоредба, която да устано-
вява такова правомощие на Конституционния 
съд. Предметът на искането излиза извън об-
хвата на изрично и изчерпателно посочените 
основания в чл. 149, ал. 1 от Конституцията 
на Република България, поради което следва 
да бъде отклонено като недопустимо и про-
изводството в тази част да бъде прекратено. 
По изложените съображения и на основа-
ние чл. 19, ал. 1 ЗКС Конституционният съд 
на Република България
О П Р Е Д Е Л И :
1. Допуска за разглеждане по същество 
искането на група народни представители 
от 43-ото Народно събрание за обявяване 
на противоконституционност на чл. 5, ал. 4 
от Закона за Комисията за финансов надзор 
(обн., ДВ, бр. 8 от 2003 г.; посл. изм. и доп., 
бр. 42 от 2016 г.).
Конституира като заинтересувани институ-
ции Народното събрание, Министерския съвет, 
Министерството на финансите, Комисията 
по финансов надзор, Върховния касационен 
съд, Върховния административен съд, главния 
проф. д-р Димитър Костов, проф. д-р Дончо 
Хрусанов и проф. Цветан Сивков, д.ю.н.
Б) Конституционният съд обаче нами-
ра, че е недопустимо да се произнася по 
същество по искането на народните пред-
ставители – вносители, за установяване на 
противоконституционност на решението на 
Народното събрание от 15 юли 2016 г., с което 
са приети Процедурните правила, за избор 
на председател на Комисията за финансов 
надзор. Същото не попада в компетентността 
на Конституционния съд, установена в чл. 149, 
ал. 1, т. 2 от Конституцията. 
Решението на Народното събрание за избор 
по чл. 84, т. 8 от Конституцията е индиви-
дуален правен акт, с който се осъществява 
едно изрично установено конституционно 
правомощие на Народното събрание. Не-
съмнено то подлежи на контрол за консти-
туционосъобразност от Конституционния 
съд. Приемането на този акт се предхожда 
от процедура, която се осъществява при ус-
ловия и ред, определени в правила, приети 
от Народното събрание. Чрез тях Народното 
събрание осигурява организационните и 
техническите условия, за да се достигне до 
избора, който трябва да извърши съгласно 
установената от Конституцията компетент-
ност. Тяхната последователност и съдържание 
се определят от самото Народно събрание 
по целесъобразност и съгласно Правилника 
за организацията и дейността на Народното 
събрание (ПОДНС). В рамките на своята 
компетентност и съобразно конкретната 
фактическа и правна обстановка Народното 
събрание, с оглед постигането на бързина 
и ефективност, може да определи какви ще 
са елементите на процедурата, как те ще се 
разположат във времето, какво ще е тяхното 
съдържание и релевантност, включително и 
съобразяването с изискването за откритост 
и яснота. В Конституцията няма изискване 
процедурните правила за избор във всички 
случаи да бъдат еднакви и още по-малко може 
да се приеме, че нарушаването на установе-
на практика за тези случаи е основание за 
неконституционосъобразност. Процедурните 
правила нямат самостоятелно значение. Те 
имат ограничено еднократно вътрешно дейст-
вие, макар да са оформени от външна страна 
като решения. Могат да бъдат преразглеж-
дани и променяни от Народното събрание 
във всеки един момент. Конститутивният 
акт, какъвто е в случая актът за избор на 
председател на КФН, не е и не може да бъде 
ограничаван в своето действие и последици 
от предхождащите гласуването му актове. 
Нередовността в процедурата и недостатъците 
в подготвителните актове сами по себе си 
са неотносими към конституционността на 
решаващия акт за избор.