Държавен вестник, бр. 68, 2014 г., стр. 48

СТР.  48	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  68
ХІІ. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА РЕЗОРЦИНОЛ В 
ШАМПОАНИ И ЛОСИОНИ ЗА КОСА
1. Област на приложение
Методът се отнася за газхроматографско оп­
ределяне на резорцинол в шампоани и лосиони 
за коса. Методът е подходящ за концентрации 
в пробата от 0,1 % до 2,0 % (M/M).
2. Принцип
Резорцинол и 3,5-дихидрокситолуен (5-ме­
тилрезорцинол), добавени като вътрешен стан­
дарт, се разделят от пробата чрез тънкослойна 
хроматография. Двете съединения се изолират 
чрез изстъргване на техните петна от плаката за 
тънкослойна хроматография и се екстрахират с 
метанол. След това екстрахираните съединения 
се изсушават, силилират и определят чрез газова 
хроматография.
3. Дефиниция
Съдържанието на резорцинол в пробата, оп­
ределено по този метод, се изразява в % (M/M).
4. Реактиви
Всички реактиви трябва да са с квалификация 
„чист за анализ“ (ч.з.а.), а водата – дестилирана 
или с еквивалентна чистота.
4.1. Солна киселина, 25 % (V/V).
4.2. Метанол.
4.3. Етанол, 96 % (V/V).
4.4. Готови плаки за тънкослойна хроматогра­
фия (пластмасови или алуминиеви) със силикагел 
с флуоресцентен индикатор. Дезактивират се, 
както следва: обикновени плаки с покритие от 
силикагел се напръскват с вода, докато повърх­
ността им стане лъскава. Напръсканите плаки 
се оставят да изсъхнат на въздух при стайна 
температура в продължение на един до три часа.
Забележка. Ако плаките не са дезактивира­
ни, може да има загуби на резорцинол поради 
необратимата му адсорбция върху силикагела.
4.5. Подвижна фаза: ацетон: хлороформ:оцетна 
киселина = 20:75:5 (V/V/V).
4.6. Стандартен разтвор на резорцинол: 400 mg 
резорцинол се разтварят в 100 cm3 (ml) 96 % 
етанол (т. 4.3). 
1 cm3 (ml) съответства на 4000 µg резорцинол.
4.7. Разтвор на вътрешен стандарт: разтварят 
се 400 mg 3,5-дихидрокситолуен (ДХТ) в 100 cm3 
(ml) 96 % етанол (т. 4.3) (1 cm3 (ml) съответства 
на 4000 µg ДХТ).
4.8. Стандартна смес: смесват се 10 cm3 (ml) 
разтвор (т. 4.6) и 10 cm3 (ml) разтвор (т. 4.7) в 
мерителна колба от 100 cm3 (ml), долива се до 
марката с етанол (т. 4.3) и се разбърква (1 cm3 
от него съответства на 400 µg резорцинол и 400 
µg ДХТ).
4.9. Силилиращи агенти:
4.9.1. N,O-бис-(триметилсилил)-трифлуорацет­
амид (БСТФАА).
4.9.2. Хексаметилдисилазан (ХMДС).
4.9.3. Триметилхлорсилан (TMХC).
5. Апаратура
5.1. Стандартно оборудване за тънкослойна 
и газова хроматография.
5.2. Стъклария.
6. Процедура
6.1. Приготвяне на пробата.
6.1.1. В стъклена чаша от 150 cm3 (ml) се пре­
тегля проба за анализ, с точност до 0,001 g, която 
съдържа приблизително 20 до 50 mg резорцинол.
6.1.2. Подкислява се със солна киселина 
(т. 4.1), докато сместа стане кисела (необходими 
са около 2 до 4 cm3 (ml), прибавят се 10 cm3 (ml) 
от разтвора на вътрешния стандарт (т. 4.7) и се 
разбърква. Прехвърля се в мерителна колба от 
100 cm3 (ml) с етанол (т. 4.3), долива се до мар­
ката с етанол и се разбърква.
6.1.3. Нанасят се 250 µl от разтвора (т. 6.1.2) 
върху плаката с дезактивиран силикагел (т. 4.4) 
като непрекъсната линия с дължина около 8 cm. 
Внимава се линията да е възможно тънка.
6.1.4. Нанасят се 250 µl от стандартната смес 
(т. 4.8) на същата плака по същия начин (т. 6.1.3).
6.1.5. На две точки от стартовата линия се на­
капват по 5 µl от всеки от стандартните разтвори 
(т. 4.6 и т. 4.7), за да се улесни локализирането 
след проявяването на плаката.
6.1.6. Хроматограмата се развива в ненаситена 
вана, заредена с подвижна фаза (т. 4.5). След 
достигане на фронта (12 cm), за около 45 min, 
плаката се изважда и изсушава на въздух. Лока­
лизира се зоната резорцинол/ДХТ на късовълнова 
УВ светлина (254 nm). Двата компонента имат 
приблизително еднакви Rf стойности. Ивиците 
се отбелязват с молив на 2 mm разстояние от 
тяхната външна тъмна гранична линия. Тези 
зони се изстъргват и адсорбентът от всяка ивица 
се събира в шише от 10 cm3 (ml).
6.1.7. Адсорбентът, съдържащ пробата, и 
адсорбентът, съдържащ стандартната смес, се 
екстрахират по следния начин: прибавят се 
2 cm3 (ml) метанол (т. 4.2) и се екстрахира 1 h 
при непрекъснато бъркане. Сместа се филтрува 
и екстракцията се повтаря за още 15 min с 2 cm3 
(ml) метанол.
6.1.8. Екстрактите се обединяват и разтво­
рителят се изпарява чрез изсушаване за една 
нощ във вакуумексикатор, зареден с подходящ 
сушител. Не се прилага никакво загряване.
6.1.9. Остатъците (т. 6.1.8) се силилират, както 
е посочено в т. 6.1.9.1 или в т. 6.1.9.2.
6.1.9.1. С помощта на микроспринцовка се 
прибавят 200 µl БСТФАА (т. 4.9.1) и сместа се 
оставя да престои в затворен съд в продължение 
на 12 h при стайна температура.
6.1.9.2. С помощта на микроспринцовка се 
прибавят последователно 200 µl ХMДС (т. 4.9.2) 
и 100 µl TMХC (т. 4.9.3) и сместа се загрява в 
продължение на 30 min при to= 60 °С в затворен 
съд. Сместа се охлажда.
6.2. Газова хроматография.
6.2.1. Хроматографски условия.
Колоната трябва да има разделителна спо­
собност R, равна или по-добра от 1,5:
,
където:
r1 и r2 са времената на задържане на двата 
пика в min;
w1 и w2 – ширините на същите пикове при 
половината от височината в mm;
d' – скоростта на хартията в mm/min.
Подходящи са следните газхроматографски 
условия: