Държавен вестник, бр. 59, 2009 г., стр. 28

С Т Р .  28
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  59
кар с призната специалност или специализант
по “Ушно-носно-гърлени болести”; при необхо-
димост е възможно включването и на втори асис-
тент—лекар с призната специалност или специ-
ализант;
в) при големи и много големи операции е за-
дължително включването на минимум един асис-
тент—лекар с призната специалност по “Ушно-
носно-гърлени болести”, като по преценка на ръ-
ководителя на хирургичния екип се включва и
втори асистент—лекар с призната специалност по
“Ушно-носно-гърлени болести” или специализант
по “Ушно-носно-гърлени болести”; при операции
от спешен порядък е задължително асистиране на
лекар с призната специалност по “Ушно-носно-
гърлени болести” или специализант.
7.3.3. Хирургичният екип осъществява една
операция от извършването на оперативния разрез
до края на операцията (финалното зашиване на
оперативна рана и налагането на превръзка). До-
пълването на хирургичния екип с асистенти по
време на операция не е задължително при преми-
наването є в по-сложен етап и обем. Смяната на
оператора по време на хирургична намеса е недо-
пустимо, освен по медицински показания или из-
вънредни обстоятелства. Допуска се в клиниките/
отделенията за обучение на лекари смяна на опе-
ратора с обучаващи се лекари в отделни етапи от
операцията, но контрола и отговорността за това
поема операторът.
7.3.4. Хирургичният екип извършва оператив-
на намеса в оборудвана самостоятелна операцион-
на зала в сътрудничество с анестезиологичен екип,
когато е необходимо присъствието му.
7.3.5. Операторът—ръководител на ушно-нос-
но-гърления хирургичен екип, носи цялата отго-
ворност за извършваната операция.
7.3.6. Функциите на “оператор” могат да бъдат
поети за цялата операция или етапи от нея от друг
член на ушно-носно-гърления хирургичен екип с
по-ниска квалификация с достатъчно професио-
нален опит, но само с разрешение на оператора—
ръководител на екипа, в негово присъствие и под
негово асистиране, при оценка на сложността на
операцията, конкретната оперативна ситуация и
професионалните възможности на втория опера-
тор. При това носителят на отговорността за изхо-
да от операцията не се променя.
7.3.7. Операторът може да бъде сменен от ле-
кар с призната специалност по “Ушно-носно-гър-
лени болести” с по-висока длъжност в клиника/
отделение по ушно-носно-гърлени болести, с по-
високо научно звание и/или научна степен, както
и с по-голям клиничен опит в случаите, когато той
не може да се справи с възникнали интраопера-
тивни проблеми или усложнения, застрашаващи
успеха на операцията и живота на пациента.
7.3.8. Лекарят, специализиращ “Ушно-носни-
гърлени болести”, работи под ръководството на
лекар с призната специалност “Ушно-носно-гър-
лени болести” или на началника на клиника/отде-
ление по ушно-носно-гърлени болести. Това ръко-
водство се отнася към изискванията на ежеднев-
ната диагностично-лечебна работа; към участие-
то в оперативната дейност като член на операци-
онен екип или оператор в отделен етап от опера-
цията; към цялостния процес на теоретична и прак-
тическа подготовка по медицинската специалност
“Ушно-носно-гърлени болести”.
7.3.9. Специализиращият ушно-носно-гърлени
болести лекар работи като асистент или оператор
в рамките на своята компетентност под наблюде-
нието, контрола и непосредствените напътствия
от ръководителя на ушно-носно-гърления хирур-
гичен екип.
7.3.10. Операционната медицинска сестра е с
опит и квалификация по ушно-носно-гърлени бо-
лести. Тя познава хода на операциите, подготвя и
осигурява необходимите хирургични инструмен-
ти, консумативите и медикаментите, като кон-
тролира техния брой и изправност до края на опе-
рацията, следи стриктно за стерилността на опе-
ративното поле и инструментариума, както и за
чистотата в операционната зала; изпълнява на-
реждания на ръководителя на хирургичния екип.
Тя е равностоен член на този екип. Според възло-
жените є задачи тя може да бъде инструментира-
ща или асистираща.
7.3.11. Операционната медицинска сестра оси-
гурява качествени грижи в операционната зала и
по време на операцията изпълнява нарежданията
на ръководителя на хирургичния екип. Тя допри-
нася за сигурността на пациента по време на пре-
стоя и третирането му в операционния блок.
8. Организация на работата в клиника/отделе-
ние по ушно-носно-гърлени болести.
8.1. Прием на болни:
8.1.1. В индивидуалните и груповите практики
за първична медицинска помощ се осъществява
първичен преглед на пациент с ушно-носно-гърле-
но заболяване. Първичният преглед може да бъде
за спешно или планово състояние на пациента.
Извършват се диагностични процедури, включва-
щи анамнеза и подробен клиничен преглед.
8.1.1.1. При спешни състояния са необходими:
а) спешно извършване на необходими манипу-
лации/процедури;
б) спешно насочване към лечебно заведение за
болнична помощ, разполагащо с отделение/кли-
ника по ушно-носно-гърлени болести; в амбула-
торната практика се извършва минималният не-
обходим обем от лабораторни и инструментални
изследвания, имащи за задача да подкрепят диаг-
нозата или да очертаят диференциално-диагнос-
тичните търсения.
8.1.1.2. При хронични състояния общопракти-
куващият лекар извършва диагностичното уточ-
няване на заболяването, което включва: анамне-
за, клиничен преглед, необходими ушно-носно-гър-
лени изследвания, евентуално диференцирани ла-
бораторни изследвания, инструментални изслед-
вания. След това пациентът се насочва за консул-
тация с лекар с призната специалност по “Ушно-
носно-гърлени болести” в лечебно заведение за
специализирана извънболнична медицинска по-
мощ и/или директно се насочва към консултати-
вен кабинет по ушно-носно-гърлени болести в ле-
чебно заведение за болнична помощ.