Държавен вестник, бр. 14, 2023 г., стр. 82

СТР.  82	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  14
Производството е по реда на дял трети, 
глава тринадесета от Административнопро-
цесуалния кодекс (АПК).
Образувано е по три частни жалби: 1. на 
Националната здравноосигурителна каса 
(НЗОК), подадена чрез управителя є Петко 
Салчев и приподписана от юрк. Узунова; 2. 
на Българския лекарски съюз (БЛС), пода-
дена чрез пълномощника му адв. Фотев; 3. 
на министъра на здравеопазването, подадена 
чрез пълномощниците му юрк. Маринова и 
юрк. Любомирова, против Определение на 
тричленен състав на Върховния администра-
тивен съд, трето отделение, от 15.07.2022 г., 
постановено по адм.д. № 5915/2022 г., с ко-
ето на основание чл. 190, ал. 1 във връзка 
с чл. 166, ал. 4 във връзка с ал. 2 от АПК е 
спряно изпълнението на § 43, 63, 71, 72 и 91 
от Договор № РД-НС-01-4-13 от 29.04.2022 г. 
за изменение и допълнение на Националния 
рамков договор (НРД) за медицинските дей-
ности между НЗОК и БЛС за 2020 г. – 2022 г., 
съгласуван с министъра на здравеопазването 
(ДВ, бр. 37 от 17.05.2022 г.).
С доводи за недопустимост и неправилност 
на оспореното определение частните жалбо-
податели претендират неговата отмяна.
В срока по чл. 232 от АПК са постъпили 
възражения от Националното сдружение на 
частните болници чрез пълномощника му 
адв. Савова и от Националното сдружение на 
общинските болници (точното наименование 
на сдружението, вписано в търговския регис-
тър, е Сдружение на общинските болници в 
България) чрез пълномощник адв. Чобанова. 
С доводи за недопустимост на частните жал-
би и евентуално неоснователност на същите 
сдруженията искат да бъде оставено в сила 
определението на съда. Сдружението на об-
щинските болници в България претендира 
и присъждане на разноски за настоящото 
съдебно производство.
Върховният административен съд, петчле-
нен състав на първа колегия, при извършената 
проверка на атакуваното определение по реда 
на чл. 218 във връзка с чл. 236 от АПК приема 
за установено следното:
Частните жалби са подадени в срока по 
чл. 230 от АПК срещу подлежащ на оспорване 
съдебен акт съгласно чл. 229, ал. 1, т. 2 във 
връзка с чл. 166, ал. 3 от АПК от надлеж-
ни страни, конституирани като ответници 
по адм.д. № 5915/2022 г. с определение от 
29.06.2022 г., неподлежащо на обжалване, и 
за които оспореният съдебен акт е неблаго-
приятен, поради което са допустими.
Производството по адм.д. № 5915/2022 г. 
по описа на Върховния административен съд, 
трето отделение, е образувано по три жалби.
Националното сдружение на частните 
болници с ЕИК 176542129 и Многопрофил-
ната болница за активно лечение „Сърце и 
мозък“ – ЕАД, с ЕИК 203831564 оспорват 
§ 71, 72 и 91 от Договор № РД-НС-01-4-13 
от 29.04.2022 г. за изменение и допълнение 
на Националния рамков договор (НРД) за 
медицинските дейности между НЗОК и БЛС 
за 2020 г. – 2022 г. По отношение на § 91 е 
уточнено, че се обжалва само ал. 1 в частта є, 
с която се придава обратно действие на новите 
разпоредби (виж стр. 2 и 5 от първата жалба, 
съответно стр. 1 и 4 от втората). Заявено е 
искане за отмяна на § 91, ал. 1 в оспорената є 
част. Заявено е и искане за спиране изпълне-
нието на оспорените разпоредби на основание 
чл. 190, ал. 1 от АПК във връзка с чл. 4а от 
Закона за здравното осигуряване (ЗЗО).
Сдружението на общинските болници в 
България с ЕИК 176307088 оспорва § 43, 63, 
71, 72 и § 91, ал. 1 от същия Договор № РД-
НС-01-4-13 от 29.04.2022 г. и заявява искане 
за спиране на изпълнението им. Видно от 
изложеното в жалбата, § 91, ал. 1 се оспорва 
изцяло.
Нито един от тримата жалбоподатели не 
оспорва § 91, ал. 2. Като е спрял изпълне-
нието на § 91 изцяло, първостепенният съд 
е постановил недопустимо определение в 
противоречие с чл. 166, ал. 2 от АПК, към 
която препраща ал. 4 от същия текст, по отно-
шение на част от него, за която не е сезиран 
от жалбоподателите с искане за спиране. С 
оглед изложеното настоящият съдебен състав 
намира за основателни доводите на НЗОК, 
развити в раздел III от жалбата є, и тези на 
министъра на здравеопазването в раздел II.1 
от жалбата му за недопустимост на опреде-
лението в тази му част.
Неоснователно е твърдението на НЗОК, 
че жалбоподателите са поискали спиране на 
изпълнението на § 91, ал. 1 само в частта му, 
определяща момента на влизане в сила на 
оспорените от тях текстове (§ 43, 63, 71, 72). 
Според изложените в жалбите основания за 
оспорване и заявените искания от жалбопода-
телите съдът е сезиран с искане за отмяната 
на § 91, ал. 1 в частта му, предвиждаща обра-
тно действие на всички разпоредби, изброени 
в т. 1 и 2. Следва обаче да се посочи, че по 
отношение на § 43, оспорен от Сдружението 
на общинските болници в България, не е 
предвидено, че влиза в сила от 1.01.2022 г., 
а от деня на обнародването му в „Държавен 
вестник“ (17.05.2022 г.). Както беше посочено 
по-горе, Сдружението на общинските болници 
в България оспорва § 91, ал. 1 изцяло, вкл. 
в частта, регламентираща влизане в сила на 
по-голямата част от разпоредбите на договора 
от датата на обнародването му в „Държавен 
вестник“, и иска спиране на изпълнението му.
Основателен обаче е доводът на НЗОК, 
че нито един от жалбоподателите не обос­
новава правен интерес от оспорването на