Държавен вестник, бр. 55, 2002 г., стр. 23

Б Р О Й  55
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  23
местни деформации или изменения, които не
правят месото негодно за човешка консумация
или опасно за здравето на хората;
2. получено от животни, които не са отстре-
ляни съгласно изискванията на чл. 54—65 от
Закона за лова и опазване на дивеча (обн., ДВ,
бр. 78 от 2000 г.; изм., бр. 26 от 2001 г.);
3. което е показало измененията по чл. 26;
4. което произхожда от дивеч, при който е
установена зооноза;
5. при което са установени трихинели.
Чл. 28. (1) Държавният ветеринарен лекар
води дневници, в които отразява резултатите
от следкланичния преглед.
(2) Когато при следкланичния преглед дър-
жавният ветеринарен лекар установи зооноза,
е длъжен незабавно да уведоми собственика на
животното, Националната ветеринарномеди-
цинска служба (НВМС) и регионалната ветери-
нарномедицинска служба (РВМС), от чиято
ловна област произхождат животните.
Раздел III
Ветеринарно-санитарни изисквания при раз-
фасоване на месо от дивеч
Чл. 29. Разфасоването и обезкостяването на
трупа се извършват само в предприятия, които:
1. отговарят на изискванията по тази наредба;
2. имат помещения за одиране и разфасова-
не и отговарят на чл. 3—9 и чл. 12—21 от На-
редба № 15 от 2002 г. за ветеринарно-санитар-
ните изисквания към птиците, предназначени
за клане, и при производството и предлагането
на пазара на прясно птиче месо (ДВ, бр. 49 от
2002 г.) и чл. 4—7 и чл. 10-19 от Наредба № 7 от
2002 г. за ветеринарно-санитарните изисквания
към животните, предназначени за клане, и при
производството и предлагането на пазара на
прясно месо (ДВ, бр. 34 от 2002 г.).
Чл. 30. Месото от дивеч се внася в работните
помещения непосредствено преди започване на
работа. Веднага след разфасоването и пакети-
рането, когато се извършва пакетиране, месото
се премества в помещенията за охлаждане или
замразяване.
Чл. 31. (1) При постъпване на месото от ди-
веч в помещението за разфасоване то се прег-
лежда и ако е необходимо, се почиства.
(2) Работните места, на които се извършват
дейностите по ал. 1, в зависимост от вида на
дивеча, са снабдени с необходимото оборудва-
не и подходящо осветление.
Чл. 32. (1) По време на разфасоване, обез-
костяване, опаковане и пакетиране вътрешна-
та температура на месото от дивеч се поддържа
постоянна:
1. за едър дивеч—до 7 °С;
2. за дребен дивеч—до 4 °С.
(2) По време на разфасоване температурата в
помещението за разфасоване трябва да е до 12 °С.
Чл. 33. (1) Разфасоването се извършва по
начин, който предпазва месото от дивеч от за-
мърсяване. Остатъците от съсирена кръв и кос-
ти се отстраняват.
(2) Разфасованото месо, което не е предназ-
начено за човешка консумация, се събира в зак-
лючващи се контейнери или помещения ведна-
га след разфасоването му.
Г л а в а  п е т а
ВЕТЕРИНАРНО-САНИТАРНИ ИЗИСКВА-
НИЯ ПРИ ПРЕДЛАГАНЕТО НА ПАЗАРА НА
МЕСО ОТ ДИВЕЧ
Чл. 34. (1) На пазара се предлага месо от
дивеч, който:
1. е отстрелян съгласно изискванията на
Закона за лова и опазване на дивеча и Правил-
ника за прилагане на Закона за лова и опазване
на дивеча (ДВ, бр. 58 от 2001 г.);
2. не произхожда от район, в който са нало-
жени мерките по чл. 23, ал. 1, т. 5—7 ЗВД;
3. веднага след отстрела е обработен съглас-
но чл. 16—22 и е транспортиран в срок до 12 часа
до предприятието или до събирателен пункт.
(2) В събирателния пункт месото се охлажда
до температурите, посочени в чл. 18, ал. 1, и до
12 часа се транспортира до предприятието.
(3) Срокът по ал. 2 може да бъде увеличен от
органите на ДВСК, когато събирателният пункт
за дивеч е разположен в отдалечен район и
когато климатичните условия позволяват това.
Чл. 35. (1) Месото от дивеч трябва да е полу-
чено в одобрено предприятие, което отговаря
на изискванията на глави втора и трета или в
зависимост от вида на дивеча:
1. на изискванията на Наредба № 7 от 2002 г.
за ветеринарно-санитарните изисквания към
животните, предназначени за клане, и при про-
изводството и предлагането на пазара на пряс-
но месо—за едър дивеч;
2. на изискванията на Наредба № 15 от 2002 г.
за ветеринарно-санитарните изисквания към
птиците, предназначени за клане, и при произ-
водството и предлагането на пазара на прясно
птиче месо—за дребен дивеч.
(2) Когато месото е получено в предприяти-
ята по ал. 1, т. 1 и 2, дивечът трябва да е одран
в отделно помещение, което се използва само
за тази цел, или да е одран в различно време.
(3) Върху месото трябва да има обозначение,
че е получено в предприятие по ал. 1, т. 1 или 2.
Чл. 36. (1) Месото трябва да е получено от
отстрелян дивеч, който е преминал външен
оглед от държавен ветеринарен лекар за:
1. наличие на аномалии;
2. проверка дали смъртта не е настъпила
поради друга причина освен лова.
(2) Държавният ветеринарен лекар може да
постави диагнозата на базата на информация,
получена от ловеца или от поведението на жи-
вотното преди отстрела.
Чл. 37. (1) Месото от дивеч трябва да:
1. е обработено при необходимите хигиенни
условия съгласно чл. 16—22 и чл. 29—33;
2. е преминало следкланичен преглед, извър-
шен от държавен ветеринарен лекар или негов
помощник;