Държавен вестник, бр. 79, 2006 г., стр. 47

Б Р О Й  79
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  47
5. официалният ветеринарен лекар присъст-
ва на предкланичния и следкланичния преглед,
упражнява надзор над тази дейност и провежда
редовни практически тестове по време на рабо-
та с цел осигуряване изпълнението на задачите
в кланицата и отговаряне на специфичните изис-
квания, предвидени от НВМС;
6. официалният ветеринарен лекар докумен-
тира резултатите от тестовете по т. 5.
(2) Персоналът по ал. 1 се заменя от НВМС
с официални помощници, когато:
1. не изпълнява правилно задачите;
2. официалният ветеринарен лекар преце-
ни, че извършва работата си по незадоволите-
лен начин;
3. не се спазват хигиенните изисквания в пред-
приятието поради неправилната му работа.
(3) Националната ветеринарномедицинска
служба решава за всеки отделен случай дали да
разреши на персонала на кланицата да поеме
дейността на официалните помощници.
(4) Националната ветеринарномедицинска
служба проверява персонала на кланицата чрез
изпита, който се полага от официалните помощ-
ници, че допълнително обучение и необходи-
мата организация са налице.
(5) Решението по ал. 3 се взема след извър-
шване на:
1. анализ на производствените и инспекци-
онните записи;
2. анализ на дейностите, които се извършват
в предприятието;
3. анализ на степента на спазване на норма-
тивните изисквания за производство на храни;
4. експертиза;
5. анализ на поведението и обучението на
персонала на кланицата по отношение на без-
опасността на храните;
6. анализ на всяка друга важна информация
за извършване на преценка.
(6) Производители, които са въвели систе-
мата по ал. 1, не е задължително да я използват
на практика.
(7) Националната ветеринарномедицинска
служба може да издаде разрешение по ал. 1 и
без да е налице изискването на ал. 1, т. 2, когато
собствениците на предприятията докажат, че
провеждат необходимите процедури за между-
народно призната сертификация, като съответ-
ните БДС ЕN ISO стандарти за системи за уп-
равление на безопасността на храните.
(8) Националната ветеринарномедицинска
служба може да издаде разрешение по ал. 1 и
без да е налице изискването на ал. 1, т. 3—пер-
соналът на кланицата да е издържал изпит като
официалните помощници, когато обучението му
е проведено от официален ветеринарен лекар.
Официалният ветеринарен лекар издава серти-
фикат за преминато обучение на персонала на
кланицата, преминал изпита.
(9) Персоналът на кланицата, който е пре-
минал обучение от официален ветеринарен ле-
кар, може да взема и изследва проби от всички
видове животни.
(10) Персоналът на кланицата по ал. 1 док-
ладва на официалния ветеринарен лекар всяко
нарушение на изискванията за безопасност на
храните.
(11) Националната ветеринарномедицинска
служба информира ЕК за разрешението по ал. 1
и условията, свързани с него.”
§ 14. В чл. 52, ал. 2 думите “Ветеринарният
лекар от РВМС или лекар, упражняващ ветери-
нарномедицинска практика” се заменят с “Офи-
циален ветеринарен лекар или одобрен ветери-
нарен лекар”.
§ 15. В чл. 54, ал. 3 думите “Ветеринарният
лекар от РВМС или лекар, упражняващ ветери-
нарномедицинска практика” се заменят с “Офи-
циален ветеринарен лекар или одобрен ветери-
нарен лекар”.
§ 16. В чл. 57, ал. 1 думите “ветеринарен ле-
кар от РВМС или лекар, упражняващ ветери-
нарномедицинска практика” се заменят с “офи-
циален ветеринарен лекар или одобрен ветери-
нарен лекар”.
§ 17. В чл. 60 думите “Наредбата за мерките
за профилактика, ограничаване и ликвидиране
на някои трансмисивни спонгиформни енцефа-
лопатии по животните и условията и реда за
прилагането им” се заменят с “Наредба № 28 от
2006 г. за мерките за профилактика, огранича-
ване и ликвидиране на някои трансмисивни
спонгиформни енцефалопатии по животните и
условията и реда за прилагането им”.
§ 18. В чл. 67 ал. 2 и 3 се изменят така:
“(2) Живите двучерупчести мекотели от
районите по ал. 1, т. 4 не трябва да надвишават
нормите от 4600 Ешерихия коли (Е. coli) на 100 g
месо и вътрешночерупкова течност. Референт-
ният метод за определяне на тези стойности е
чрез посевки в пет епруветки от три последова-
телни разреждания по метода за най-вероятния
брой (MPN), описан в ISO 16649-3. Алтернатив-
ни методи може да се използват, ако са валиди-
рани по отношение на референтния метод в
съответствие с изискванията на EN/ISO 16140.
(3) Живите двучерупчести мекотели от ра-
йоните по ал. 1, т. 5 не трябва да надвишават
нормите от 46 000 Е. coli на 100 g месо и вътреш-
ночерупкова течност. Референтният метод за
определяне на тези стойности е чрез посевки в
пет епруветки от три последователни разреж-
дания по метода за най-вероятния брой (MPN),
описан в ISO 16649-3. Алтернативни методи
може да се използват, ако са валидирани по
отношение на референтния метод в съответст-
вие с изискванията на EN/ISO 16140.”
§ 19. Създават се чл. 68а—68е:
“Чл. 68а. (1) За определяне на общото коли-
чество морски биотоксини и съответствието им
с показателите по чл. 110, т. 2 от Наредба № 36
от 2006 г. за специфичните изисквания при про-
изводство, транспортиране и пускане на пазара
на суровини и храни от животински произход
органите на ДВСК използват методите за ана-
лиз, посочени в чл. 68б—68е.