Държавен вестник, бр. 4, 2020 г., стр. 59

БРОЙ  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  59  
приложение № 1 към чл. 18, ал. 3 и чл. 23, ал. 1, 
приложение № 3 към чл. 24, ал. 2 и чл. 26, 
ал. 3 от Наредба № 8121з-776 от 29.07.2016 г., 
поради което е оставена без разглеждане и е 
прекратено производството по делото в тази 
част. Със съдебното решение е постановена 
отмяна на останалата част от наредбата.
Решаващият съдебен състав е съобразил 
настъпилата промяна в хода на процеса след 
предявяване на жалбата, изразяваща се в това, 
че е издадена Наредба за изменение и допъл­
нение на Наредба № 8121з-776 от 29.07.2016 г. 
за реда за организацията и разпределянето 
на работното време, за неговото отчитане, за 
компенсирането на работата извън редовното 
работно време, режима на дежурство, времето 
за отдих и почивките на държавните служите­
ли в Министерството на вътрешните работи, 
обн., ДВ, бр. 99 от 13.12.2016 г. С § 14 от тази 
наредба е постановено, че в § 1 от допълнител­
ните разпоредби т. 9 се отменя. Освен това с 
визираната наредба са изменени и допълнени 
следните текстове: чл. 8, чл. 14, ал. 2 и 3, 
чл. 16, ал. 3, чл. 18, ал. 3, чл. 20а, чл. 21, ал. 2, 
чл. 23, ал. 2, чл. 24, ал. 2, чл. 25, ал. 1, чл. 26, 
ал. 2, чл. 32, ал. 2, чл. 33, ал. 1, § 3 от заклю­
чителните разпоредби, приложение № 1 към 
чл. 18, ал. 3 и чл. 23, ал. 1, приложение № 3 
към чл. 24, ал. 2 и чл. 26, ал. 3 от оспорената 
наредба. Съдът констатира, че не по всяка от 
горепосочените разпоредби жалбоподателят е 
изложил конкретни възражения и оплаквания, 
но отчита факта, че в жалбата и в писменото 
си становище от 28.12.2017 г. изрично е заявил, 
че обжалва процесната наредба в цялост, което 
обстоятелство налага съдът да се произнесе 
по допустимостта на оспорването на всички 
гореописани нормативни текстове, които след 
образуване на делото са отменени, изменени 
и допълнени. Съдът е изложил, че не споделя 
тезата на жалбоподателя, че обект на съдебен 
контрол следва да е цялата наредба във вида 
є към датата на приключване на устните 
състезания, защото предметът на съдебното 
производство е очертан от жалбата, която е 
предявена на 21.09.2016 г., и той включва само 
оспорената наредба в редакцията є, която е 
обнародвана в ДВ, бр. 60 от 2016 г. Посочил 
е, че последващата Наредба за изменение 
и допълнение на Наредба № 8121з-776 от 
29.07.2016 г. за реда за организацията и раз­
пределянето на работното време, за неговото 
отчитане, за компенсирането на работата 
извън редовното работно време, режима на 
дежурство, времето за отдих и почивките на 
държавните служители в Министерството на 
вътрешните работи, която е обн., ДВ, бр. 99 от 
13.12.2016 г., е извън пределите на настоящия 
съдебен контрол, тъй като последната наредба 
представлява самостоятелен подзаконов нор­
мативен акт, който при надлежно обжалване 
подлежи на отделен съдебен контрол. Про­
тив новата наредба не е предявена писмена 
жалба, съдържаща изискуемите в закона 
реквизити, поради което и оспорване срещу 
новата наредба не е оповестено по реда на 
чл. 188 във връзка с чл. 181, ал. 1 и 2 АПК, 
от което е заключил, че тя не е предмет на 
съдебна проверка по настоящото дело. По 
отношение на отменения текст на § 1, т. 9 
на допълнителните разпоредби от процесната 
наредба решаващият съдебен състав счита, че 
оспорването е недопустимо, защото вече не 
съставлява част от действащата нормативна 
уредба, тъй като е загубил правно действие. 
Същото се отнася и до описаните по-горе 
изменени и допълнени разпоредби, които са 
с ново съдържание и смисъл, поради което 
също вече не са приложимо право, като 
правните последици от изменените норми се 
приравняват към отменените, поради което 
те вече не са част от правния мир. С оглед 
на това тричленният състав намира, че в 
хода на процеса за жалбоподателя е отпаднал 
правният му интерес да обжалва визираните 
отменени, изменени и допълнени нормативни 
текстове, доколкото съдът няма как да пос­
танови диспозитив за отмяна на отменени и 
недействащи нормативни текстове.
По отношение на останалата част от про­
цесната наредба тричленният състав е обо­
сновал изводи за основателност на жалбата, 
като е посочил, че тя е валиден нормативен 
административен акт, издаден от компетентен 
орган при условията на законова делегация, 
но при издаването є са допуснати съществени 
нарушения на административнопроизводстве­
ните правила. Анализирайки изготвените и 
приложени към проекта на наредбата мотиви, 
тричленният състав е извършил преценка 
доколко те съответстват на изискванията на 
чл. 28 ЗНА (в редакцията на закона, действаща 
преди влизане в сила на измененията на ЗНА, 
които са в сила от 4.11.2016 г.). Достигнал е до 
извод, че от приетите като писмени доказател­
ства мотиви и докладни записки от 13.07.2016 г., 
15.07.2016 г. и 29.07.2016 г. се установява, че 
те не съдържат всички задължителни рек­
визити, които са регламентирани в нормата 
на чл. 28, ал. 2 ЗНА – липсва посочване на 
причините, които са наложили приемането на 
процесния подзаконов акт. В т. 1 от тях е по­
сочена една-единствена причина за приемане 
на обжалваната наредба – съдебно Решение 
№ 8585 от 11.07.2016 г., постановено по адм. д. 
№ 5450/2016 г. на петчленния състав на Първа 
колегия на Върховния административен съд, 
с което е отменена Наредба № 8121з-592 от 
25.05.2015 г. за реда за организацията и раз­
пределянето на работното време, за неговото 
отчитане, за компенсирането на работата 
извън редовното работно време, режима на 
дежурство, времето за отдих и почивките на 
държавните служители, издадена от минис­
търа на вътрешните работи. Констатирана 
е и липса на изискуемото в т. 3 на чл. 28,