Държавен вестник, бр. 11, 2013 г., стр. 133

БРОЙ  11	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  133  
ІІІ. ДОКУМЕНТИРАНЕ НА ДЕЙНОСТИТЕ ПО КЛИНИЧНАТА ПЪТЕКА
1. ХОСПИТАЛИЗАЦИЯТА НА ПАЦИЕНТА се документира в „История на заболяването“ (ИЗ) и в част ІІ на 
„Направление за хоспитализация“, бл.МЗ – НЗОК №7.
2. ПРЕДОПЕРАТИВНА БОЛНИЧНА ДОКУМЕНТАЦИЯ – включва попълване на лист за Предоперативна 
анестезиологична консултация (Документ №2) и задължителна предоперативна епикриза – документите се оф-
ормят съгласно Медицински стандарти „Анестезия и интензивно лечение“ и „Хирургия“.
3. ДОКУМЕНТИРАНЕ НА ЛЕЧЕНИЕТО:
3.1. Документиране на предоперативни дни (в ИЗ и Документ №1, който е неразделна част от ИЗ.).
3.2. Документиране на операцията – изготвяне на оперативен протокол (съобразно Медицински стандарти 
„Хирургия“).
3.3. Документиране на следоперативните дни (в ИЗ и Документ №1, който е неразделна част от ИЗ.).
4. ИЗПИСВАНЕТО/ПРЕВЕЖДАНЕТО КЪМ ДРУГО ЛЕЧЕБНО ЗАВЕДЕНИЕ СЕ ДОКУМЕНТИРА В:
– “История на заболяването“;
– част ІІІ на“Направление за хоспитализация“, бл.МЗ – НЗОК №7;
– епикриза – получава се срещу подпис на пациента (родителя/настойника), отразен в ИЗ.
5. ДЕКЛАРАЦИЯ ЗА ИНФОРМИРАНО СЪГЛАСИЕ (Документ №..........................) – подписва се от пациента 
(родителя/настойника) и е неразделна част от „История на заболяването“.
ДОКУМЕНТИ №№ 1, 2 И ДЕКЛАРАЦИЯТА ЗА ИНФОРМИРАНО СЪГЛАСИЕ СЕ ПРИКРЕПЯТ КЪМ 
ЛИСТ „ИСТОРИЯ НА ЗАБОЛЯВАНЕТО“.
ДОКУМЕНТ № 4
ИНФОРМАЦИЯ ЗА ПАЦИЕНТА (РОДИТЕЛЯ /НАСТОЙНИКА/ПОПЕЧИТЕЛЯ)
За какво е необходим постоянен съдов достъп и какво представлява той?
Постоянният съдов достъп за хемодиализа е задължително условие за провеждане на съвременна хрони-
одиализа при всички болни в напреднал стадий на хронична бъбречна недостатъчност (ХБН). По принцип той 
представлява създадена по оперативен път изкуствена комуникация между артериалната и венозната система 
(артерио-венозна фистула) на един от крайниците. Независимо дали това става чрез повърхностни вени на горен 
крайник, например, или чрез имплантирана подкожно изкуствена съдова протеза, по такъв начин се получава 
възможност за формиране на подкожен артериален съд, какъвто нормално не съществува. Чрез тази артериална 
система се осигурява приток на достатъчно количество кръвен ток, необходим за провеждане на хемодиализа 
със съвременна апаратура за хрониодиализа. А без хемодиализа, животът на пациента в напреднал стадий на 
ХБН е невъзможен.
Кога, при какви условия, къде и от кого трябва да се извърши операцията?
Операцията за създаване на съдов достъп за хемодиализа се планира и извършва от съдов хирург с необ-
ходимия опит в тази област. Препоръчва се тя да бъде направена при наличие на индикации за започване на 
хемодиализа в близките седмици. За нейното извършване са необходими определени условия, зависещи от по-
казателите на кръвното налягане, кръвната картина, биохимичните изследвания на кръвта и общото състояние 
на пациента. Операционната намеса трябва да бъде осъществена от специалист – съдов хирург в специализирана 
операционна зала, при осигуряване на стерилност.
Какви опасности и усложнения могат да се получат следоперативно и как могат да бъдат избегнати?
Създаването на артериовенозна фистула поставя венозната система на крайника в необичайни условия и 
води до изпъкване и „пулсиране“ на вените на крайника. Тъй като са със сравнително тънки стени, те трябва да 
се пазят от травми, които могат да доведат до кръвотечение с необходимост от премахване на съдовия достъп. 
Оперативните рани трябва да се пазят от инфектиране с превръзка до сваляне на конците. Когато се постави 
подкожна съдова протеза, тя също трябва да се пази от травми и убождане и да става внимателно, с правилата 
за добра медицинска практика, защото всеки по-голям кръвоизлив след разкъсване на стената на протезата 
може да доведе до инфекция или запушване на изкуствения кръвоносен съд. И в двата случая това значи нова 
операция, а понякога и повече операции, често с по-голям риск за болния и по-малка вероятност за успех. Не 
трябва да се забравя, че радикалното лечение (бъбречна трансплантация) понякога се забавя с години, а през 
това време съдовият достъп за хемодиализа е жизненонеобходим, което значи, че веднъж сполучливо направен, 
той трябва да бъде пазен!
Създаване на постоянен достъп за перитонеална диализа – информация за пациента:
Индикация за пертонеална диализа може да бъде невъзможността за създаване на AV-шънт или при изрично 
настояване от страна на пациента поради затруднено извършване на диализната процедура. 
Перитонеалната диализа е процедура с по-висок риск. Извършва се под обща анестезия, създава риск от на-
раняване на коремни органи и съществува вероятност от възникване на усложнения, най-често от възпалителен 
характер. Това е причината този метод да не се препоръчва като първи метод за диализа.
Защо е необходим катетър за постоянен венозен съдов достъп за химиотерапия:
Поставянето на постоянен венозен катетър осигурява възможност за провеждане на продължителни инфузии 
на цитостатици по време на  лечението, взимане на кръвни проби, трансфузия на кръвни продукти и паран-
терално хранене при необходимост. Много от интравенозно въведените лекарствени продукти и по специално 
химиотерапевтиците имат силно изразен възпалителн ефект върху малките периферни вени. Поставянeто на 
катетъра в  v. cava superior осигурява широк лумен и бързо преминаване на лекарственото средство през вената. 
По този начин се избягват десетките убождания по ръцете, свързаните с тях хематоми и възпалителни усложне-
ния, които понякога възпрепятстват провеждането на курса химиотерапия.
Какво представлява катетъра за постоянен съдов достъп
Устройството се състои от две части: малък резервоар с самохерметизираща се мембрана която се поставя 
под кожата и катетър изхождащ от резервоара, който се поставя в v. Cava sup.  през v. subclavia или  v.jugularis
Кой трябва да постави катетъра: катетъра се поставя от хирург или съдов хирург с необходимия опит в 
съответната област.