Държавен вестник, бр. 102, 2006 г., стр. 92

С Т Р .  92
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  102
личието на достатъчно квалификация и профе-
сионален опит на прокурист или управител на
клон на банка със седалище в трета държава.”
§ 4. В чл. 5, ал. 1 се правят следните измене-
ния и допълнения:
1. В т. 4 текстът “чл. 9, ал. 1, т. 1 и т. 3—7 от
Закона за банките” се заменя с “чл. 11, ал. 1, т. 1
и т. 3—8 от Закона за кредитните институции”.
2. Точка 5 се заличава.
§ 5. В чл. 7 ал. 2 се изменя така:
“(2) Органите (лицата) по чл. 4, ал. 1 могат
да подадат ново искане за издаване на сертифи-
кат на същото лице не по-рано от 6 месеца след
влизане в сила на акта, с който е отказано изда-
ването на сертификат.”
§ 6. В чл. 9 се правят следните изменения:
1. В ал. 1:
а) в т. 1 думите “чл. 65, ал. 2, т. 11 от Закона
за банките” се заменят с “чл. 103, ал. 2, т. 14 от
Закона за кредитните институции”;
б) в т. 2 думите “чл. 31 от Закона за банките”
се заменят с “чл. 51 от Закона за кредитните
институции”;
в) в т. 5 думите “чл. 69, ал. 4 от Закона за
банките” се заменят с “чл. 106, ал. 4 от Закона
за кредитните институции”;
г) в т. 6 думите “чл. 9, ал. 4 от Закона за бан-
ките” се заменят с “чл. 11, ал. 5 от Закона за
кредитните институции”.
2. Алинея 3 се отменя.
§ 7. В § 1, т. 3, буква “г” от допълнителните
разпоредби текстът “включени в списъка, ут-
върден от централната банка по чл. 61, ал. 2 от
Закона за банките” се заменя с “които са одито-
ри на банки”.
Преходни и заключителни разпоредби
§ 8. (1) За издаване на сертификати на про-
куристи по реда на § 10, ал. 1 от преходните и
заключителните разпоредби на Закона за кре-
дитните институции се подава искане от ком-
петентния за упълномощаването им орган на
банката в срок до 45 дни от влизане в сила на
тази наредба.
 (2) За заварените при влизане в сила на тази
наредба управители на клон на банка със седа-
лище в трета държава искането се подава в сро-
ка по ал. 1 от органа или лицата, които са ком-
петентни да ги назначават.
§ 9. Тази наредба се издава на основание
чл. 11, ал. 2 и § 13 от Закона за кредитните ин-
ституции. Наредбата е приета с Решение № 152
от 30 ноември 2006 г. на Управителния съвет на
Българската народна банка.
§ 10. Тази наредба влиза в сила от датата
на влизане в сила на Закона за кредитните
институции.
Управител: Ив. Искров
76316
Наредба за изменение и допълнение на Наред-
ба № 10 от 2003 г. за вътрешния контрол в
банките (ДВ, бр. 108 от 2003 г.)
§ 1. В чл. 5 се правят следните изменения:
1. Точка 2 се изменя така:
“2. реда за определяне и делегиране на пра-
вомощията и отговорностите на админист-
раторите;”.
2. Точка 4 се изменя така:
“4. политиката за управление и контрол на
риска;”.
Заключителна разпоредба
§ 2. Тази наредба се издава на основание § 13
от преходните и заключителните разпоредби
на Закона за кредитните институции, приета е
с Решение № 151 от 30 ноември 2006 г. на Упра-
вителния съвет на Българската народна банка
и влиза в сила от деня на влизане в сила на
Закона за кредитните институции.
Управител: Ив. Искров
76315
ВЪРХОВЕН
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 12283
от 7 декември 2006 г.
по административно дело № 5850 от 2006 г.
Върховният административен съд в състав:
председател: Бисерка Коцева, и членове: Йор-
дан Константинов, Анна Димитрова, Марини-
ка Чернева, Румяна Монова, при участието на
секретар-протоколиста Милка Ангелова раз-
гледа административно дело № 5850 по описа
на Върховния административен съд—петчленен
състав, за 2006 г., докладвано от съдията Йор-
дан Константинов.
Производството е по реда на чл. 23 от Зако-
на за Върховния административен съд.
Образувано е по жалба на Ивайло Петров
Симеонов от Русе против разпоредби на Уст-
ройствения правилник на Агенцията по заетост-
та, приет с ПМС № 125 от 2004 г. (обн., ДВ, бр. 53
от 2004 г., в сила от 22.06.2004 г.; изм., бр. 83 от
2005 г., в сила от 18.10.2005 г.; изм. и доп., бр. 38
от 2006 г., в сила от 1.04.2006 г., бр. 48 от 2006 г.,
в сила от 1.05.2006 г.). В жалбата се твърди, че
разпоредбите на Устройствения правилник на
Агенцията по заетостта са незаконосъобразни
по следните причини:
1. Разпоредбата на чл. 18, ал. 1, изречение
второ противоречи на разпоредбите на чл. 11
ЗА (Закон за администрацията) и чл. 7, ал. 5
ЗНЗ (Закон за насърчаване на заетостта), тъй
като с атакуваната норма незаконосъобразно е
делегирано правомощие на министъра на труда
и социалната политика да определя седалище-
то и териториалния обхват на дирекциите “Бюро
по труда”, както и е нарушен принципът в ад-