Държавен вестник, бр. 62, 2000 г., стр. 5

Б Р О Й  62
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  5
(2) Наименованието на храна от внос е това
наименование, под което тя се произвежда и
продава в държавата производител.
(3) В случай че наименованието на храната
не дава възможност на потребителя да опреде-
ли нейния вид и да я отличи от други подобни
храни, то трябва задължително да бъде съпро-
водено с описание на храната.
Чл. 13. Името на производителя или тър-
говска марка върху етикета могат да съпро-
вождат наименованието на храната, но не и
да го заменят.
Чл. 14. Наименованието на храната съдържа
или се допълва с данни за физическото състояние
на храната или особената обработка, на която е
била подложена, когато липсата на такива данни
би довела до заблуда на потребителя.
Чл. 15. Всяка храна, която е била облъчена
с йонизиращо лъчение, в близост до наимено-
ванието си трябва да носи означението “облъ-
чено” или “обработено с йонизиращо лъчение”.
Чл. 16. (1) Списъкът на съставките на храна-
та трябва да започва с термина “състав” или
друг еднозначен термин или израз.
(2) Съставките се изброяват в низходящ ред
съобразно тяхното количество, използвано към
момента на производството на храната.
(3) Съставките в сгъстен или изсушен вид,
които се използват при производството на хра-
ната след довеждане до началното им състоя-
ние, се изброяват в последователност според
относителния дял на своята маса или обем пре-
ди сгъстяването или изсушаването им.
(4) Съставките на концентрираните и изсу-
шените храни, които се консумират след добавя-
не на вода, се изброяват в последователност
съобразно относителния дял на масата или обе-
ма на съставките във възстановената храна. В
тези случаи списъкът на съставките започва с
израза “съставки на възстановения продукт” или
“съставки на готовия за консумация продукт”.
(5) Изискването по ал. 2 не е задължително
при храни, които са смес от приблизително ед-
накви количества от плодове, зеленчуци или под-
правки, при условие че списъкът на съставките
включва израза “в променливо съотношение”.
Чл. 17. Не се изисква изброяване на състав-
ките на храната при:
1. пресни плодове и зеленчуци, които не са
белени, рязани или обработени по друг начин;
2. газирана, бутилирана питейна вода;
3. оцет, получен на базата на ферментация
от една изходна суровина, без добавени допъл-
нителни съставки;
4. сирене; кашкавал; масло; кисело мляко и
сметана, получени чрез млечнокисела фермен-
тация, когато при производството им са изпол-
звани само съставките: мляко, ензими, култури
от микроорганизми и готварска сол;
5. храни, съдържащи само една съставка, в
случай че:
а) наименованието, под което се продава
храната, е идентично с наименованието на
съставката;
б) наименованието, под което се продава
храната, дава възможност за ясна идентифика-
ция на естеството на съставката.
Чл. 18. Не са съставки на храната:
1. компонентите на дадена съставка, които
временно са отстранени по време на производ-
ството, а след това са добавени отново към хра-
ната, но без да се превишава първоначалното
им съдържание;
2. добавките, които не са използвани с опре-
делена технологична цел при производството
на храната, но се съдържат в нея като съставна
част на една или повече от съставките є;
3. веществата, които се използват като спо-
магателни вещества при технологията на при-
готвянето на храната и не присъстват в край-
ния продукт;
4. веществата, използвани само като разтво-
рители на добавки и аромати.
Чл. 19. (1) Водата се включва в списъка на
съставките, когато нейното количество е над 5 на
сто от теглото на храната. Количеството на вода-
та се определя като разлика между общото тегло
на храната и теглото на останалите съставки.
(2) Водата не се включва в списъка на със-
тавките на храната, когато се използва:
1. само за довеждане на съставки в концентри-
ран или изсушен вид до началното им състояние;
2. като течна среда, която не се консумира.
Чл. 20. (1) Съставките на храната се обявя-
ват със своите наименования.
(2) Съставките на храната, които спадат към
някоя от категориите по приложение № 2, се
обявяват само с наименованието на съответна-
та категория.
(3) Съставки на храната, спадащи към някои
от категориите по приложение №3, се обявяват в
следната последователност: наименование на
категорията, наименование на съставката или
нейния Е-номер. Ако съставката спада към пове-
че от една категория, тя носи наименованието на
тази категория, която съответства на основното
є предназначение в съответната храна.
Чл. 21. (1) Ароматните вещества се обявяват
в списъка на съставките с термина “аромат(и)”
или с наименованието на веществото.
(2) Терминът “натурален” или друг еднозна-
чен термин се добавя само към наименование-
то на съставка, която представлява натурално
ароматично съединение.
(3) Терминът “натурален” може да не се
добавя, ако самото наименование на ароматно-
то вещество съдържа информация, че то е от
животински или растителен произход.
Чл. 22. Когато определена съставка на хра-
ната съдържа няколко компонента, тя се обя-
вява със специфичното си наименование, а ако
нейното количеството в храната е над 25 на сто,
се обявяват и нейните компоненти.
Чл. 23. (1) Количеството на съставките на
храната се обявява задължително върху етике-
та, когато: