Държавен вестник, бр. 10, 2007 г., стр. 15

Б Р О Й  10
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  15
(2) Верификационният доклад по ал. 1 тряб-
ва ясно да посочва всички обстоятелства, пора-
ди които:
1. верификационният орган е на мнение, че
един или няколко аспекта на годишния доклад
за емисиите на парникови газове не съответст-
ват на приетата методология за мониторинг;
2. верификационният орган не е в състояние
да получи достатъчни доказателства, за да оце-
ни един или повече аспекти от съответствието
на годишния доклад за емисиите на парникови
газове с плана за мониторинг и други норма-
тивни изисквания;
3. съществува обосновано съмнение, че су-
марни грешки и пропуски в доклада за емиси-
ите водят до съществено несъответствие.
Г л а в а  ч е т в ъ р т а
АКРЕДИТАЦИЯ НА ВЕРИФИКАЦИОННИ
ОРГАНИ
Чл. 26. (1) Верификационните органи се ак-
редитират от Изпълнителна агенция “Българс-
ка служба за акредитация” (ИА “БСА”) в съот-
ветствие с изискванията на наредбата, ISO 14064-
3:2006, Ръководството за признаване на вери-
фикационните органи по Директива 2003/87/ЕС
ЕА-6/03 на Европейската служба за акредита-
ция и процедурата за акредитация, утвърдена
от ИА “БСА”.
(2) Като верификационни органи се акреди-
тират лица, регистрирани по Търговския закон,
които отговарят на изискванията, определени
в наредбата.
(3) Изпълнителна агенция “Българска
служба за акредитация” води публичен регис-
тър на акредитираните верификационни ор-
гани, списъкът на които се публикува на ин-
тернет страницата и в официалния бюлетин
на ИА “БСА”.
Чл. 27. Акредитацията се извършва при ус-
ловията и по реда на Закона за акредитацията,
извършвана от Българската служба за акреди-
тация, и процедурата за акредитация, утвърде-
на от ИА “БСА”.
Чл. 28. Персоналът на верификационния
орган включва физически лица—верификато-
ри, водещи верификатори и технически експер-
ти, които притежават посочената в наредбата
квалификация, както и външен персонал. 
Чл. 29. Верификационният орган удостове-
рява пред ИА “БСА” притежаването на необ-
ходимата компетентност и квалификация на
персонала си съгласно изискванията на тази
глава и на Ръководството за признаване на ве-
рификационните органи по Директива 2003/87/
ЕО ЕА-6/03.
Чл. 30. В допълнение на изискванията по
чл. 26—29 верификационните органи трябва да
притежават:
1. организационна структура и процедури,
които да гарантират тяхната независимост и
безпристрастност;
2. вътрешна система за управление на качес-
твото, която осигурява последователно и точно
прилагане на съответните верификационни
процедури;
3. процедури, осигуряващи конфиденциал-
ност на информацията, получена във връзка с
верификационния процес.
Чл. 31. (1) Верификаторите трябва да прите-
жават най-малко 3 години опит, придобит през
последните 10 години, в областта на една или
няколко от следните дейности, свързани с опаз-
ването на околната среда:
1. одитиране на системи за управление на
околната среда и проверка на данни, свързани
с околната среда;
2. изработване на експертизи, писмени кон-
султации, доклади във връзка с оценка на въз-
действието върху околната среда;
3. осъществяване на мониторинг;
4. оценка на екологични проекти и програми.
(2) Верификаторите трябва да притежават и
специфични знания и умения, които включват
най-малко следните компетентности:
1. познаване на законодателството в област-
та на околната среда, по-специално ЗООС и
наредбите, приети на основание чл. 131л ЗООС;
2. познаване на законодателството на Евро-
пейския съюз, регулиращо търговията с еми-
сии на парникови газове, включително Дирек-
тива 2003/87/ЕС, въвеждаща схема за търговия
с емисии, Директива 2004/101/ЕС, допълваща
Директива 2003/87/ЕС на базата на проекти и
Решението за мониторинг и докладване;
3. знания относно задълженията на Репуб-
лика България по Протокола от Киото, по меж-
дународни договори, както и като цяло относно
правилата и механизмите на търговията с еми-
сии на парникови газове;
4. познание относно верификационния про-
цес, включително процедурите по докладване,
ролята и отговорностите на различните члено-
ве на екипа на верификационния орган;
5. знания относно принципите и осъществя-
ването на мониторинг и докладване;
6. знания относно системи и практики за
осигуряване и контрол на качеството.
Чл. 32. Водещите верификатори трябва да
отговарят на изискванията за верификатори по
чл. 31, както и на разпоредбите на чл. 83, ал. 4
ЗООС, и да притежават следните компетенции
и умения при изпълнение на отговорностите им:
1. да водят и управляват верификационния
процес;
2. да контролират спазването на договоре-
ния обхват на верификацията;
3. да решават спорни въпроси, свързани с
верификацията;
4. да ръководят изготвянето на верификаци-
онен доклад;
5. да ръководят съставянето на верификаци-
онната документация, включително работни
документи, доказателства и препоръки.