Държавен вестник, бр. 14, 2023 г., стр. 48

СТР.  48	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  14
Приложение № 5  
към чл. 8
Метод за определяне съдържанието на 
сулфатна пепел
1. Определение: „Съдържание на сулфатна 
пепел“ е съдържанието на сулфатна пепел, 
определено чрез метода за определяне съдър-
жанието на сулфатна пепел.
2. Обхват и област на приложение: по този 
метод се определя съдържанието на сулфатна 
пепел във:
2.1. глюкозен сироп;
2.2. дехидратиран глюкозен сироп;
2.3. декстроза монохидрат;
2.4. безводна декстроза.
3. Принцип: остатъчната маса на частта за 
анализ се определя след изгаряне в окисля-
ваща атмосфера при 525°С в присъствието на 
сярна киселина и се изчислява като тегловен 
процент от пробата.
4. Реактиви и апаратура:
4.1. сярна киселина, разреден разтвор: 100 ml 
концентрирана сярна киселина (плътност 
при 20°С = 1,84 g/ml; 96 % w/w) се добавят 
бавно и внимателно към 300 ml вода, като се 
разбърква и охлажда;
4.2. електрическа муфелна пещ, оборудва-
на с пирометър и работеща при температура 
525±25°С;
4.3. аналитични везни с точност до 0,1 mg;
4.4. тигел за изгаряне до пепел от платина 
или кварц с подходящ обем;
4.5. ексикатор, съдържащ прясно активи-
ран силикагел или еквивалентен сушител с 
индикатор за водно съдържание.
5. Начин на работа: тигелът (т. 4.4) се за-
грява до температурата на изгаряне, охлажда 
се в ексикатора и се претегля; с точност до 0,1 
mg в тигела се претеглят 5 g глюкозен сироп 
или дехидратиран глюкозен сироп, или 10 g 
декстроза монохидрат или безводна декстроза. 
Добавят се 5 ml от разтвора на сярна киселина 
(т. 4.1) (виж забележка 1) и внимателно се за-
грява пробата в тигела над пламък или върху 
котлон до пълното є карбонизиране. Процесът 
на карбонизиране, при който се изгарят пари 
от пробата (виж забележка 2), се извършва 
във вентилационен шкаф. Тигелът (т. 4.4) се 
поставя в муфелна пещ (т. 4.2), нагрята до 
525±25°С, докато се получи бяла пепел. Това 
обикновено отнема два часа (виж забележка 
3). Пробата се охлажда за около 30 минути 
в ексикатор (т. 4.5) и след това се претегля.
6. Изразяване на резултатите: 
6.1. формула и метод на изчисляване: 
съдържанието на сулфатна пепел, изразено 
като тегловен процент от пробата, която се 
анализира, се изчислява по следната формула:
където:
m1 е масата на пепелта в g;
m0 – масата на частта от пробата за ана-
лиз в g; 
6.2. повторяемост: не е допустимо разли-
ката между резултатите от две определяния, 
когато са извършени едновременно или в бърза 
последователност върху същата проба от един 
аналитик при същите условия, да превишава 
2 % от средноаритметичното между тях.
Забележки: 
1. Сярната киселина се добавя на малки 
количества, за да се избегне твърде силното 
образуване на пяна.
2. По време на първата карбонизация трябва 
да се вземат всички необходими мерки, за да 
се предотвратят загуби на проба или пепел 
чрез прекалено завихряне на пробата.
3. Когато е трудно пробата да се опепели 
напълно (т.е. остават черни частици), тигелът 
се изважда от муфелната пещ и остатъкът се 
навлажнява, след като е охладен, с няколко 
капки вода, преди отново да бъде върнат в 
пещта. 
Приложение № 6  
към чл. 9, ал. 1, т. 1
Метод за определяне на редуциращи заха-
ри, изразени като инвертна захар 
(метод на Берлинския институт)
1. Определение: „Редуциращи захари, изра-
зени като инвертна захар“ е съдържанието на 
редуциращи захари, определено чрез метода 
на Берлинския институт.
2. Предмет и приложение: чрез метода на 
Берлинския институт се определя съдържа-
нието на редуцираща захар, изразено като 
инвертна захар в полубяла захар.
3. Принцип: разтворът на пробата, който 
съдържа редуциращи захари, се използва за 
редукция на разтвор на меден II комплекс; 
полученият меден I оксид се окислява със 
стандартен йоден разтвор, като излишъкът се 
определя чрез обратно титруване със стан-
дартен разтвор на натриев тиосулфат.
4. Реактиви и апаратура:
4.1. меден II разтвор (разтвор на Мюлер):
4.1.1. разтварят се 35 g меден II сулфат 
пентахидрат (CuSO4.5H2O) в 400 ml кипяща 
вода; оставя се да се охлади;
4.1.2. разтварят се 173 g натриево-калиев 
тетрахидрат (сол на Рошел или сегнетова сол; 
KNaC4H4O6.4H2O) и 68 g безводен натриев 
карбонат в 500 ml кипяща вода; оставя се да 
се охлади;
4.1.3. двата разтвора (т. 4.1.1 и 4.1.2) се 
прехвърлят в мерителна колба от 1 L и се 
долива до един литър с вода; добавят се 2 g 
активен въглен, разтворът се разклаща, оставя 
се за няколко часа и се филтрира през плътна 
филтърна хартия или мембранен филтър; при 
наличие дори на малки количества меден I 
оксид по време на съхраняване разтворът се 
филтрира отново;