Държавен вестник, бр. 102, 2015 г., стр. 152

СТР.  152	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  102
вител за уреждане на претенции впоследствие 
дадат мотивирано отговор по предявената 
пред тях претенция.
(6) Увреденото лице не е длъжно да доказва, 
че виновният водач не може или отказва да 
плати обезщетението.
(7) Функциите на Компенсационния орган 
се състоят в уреждане на претенции в случаи, 
които подлежат на обективно установяване, 
и поради това дейността му се ограничава 
до проверка дали е отправена претенция за 
обезщетение по установения ред и в предви­
дените срокове, без да се прави преценка по 
същество. Отказите за плащане по чл. 515 
се мотивират.
(8) Увреденото лице може да предяви пре­
тенцията си за плащане пред съда само ако 
Компенсационният орган не се е произнесъл 
по подадената претенция в срока по ал. 2, 
отказал е изплащане на обезщетение или ако 
увреденото лице не се е съгласило с размера 
на обезщетението.
Възстановяване на платените обезщетения и 
встъпване в правата на удовлетворения кредитор
Чл. 517. (1) В случаите на плащане по 
чл. 515, ал. 1 в полза на Компенсационния 
орган възниква вземане към институцията, 
натоварена да действа като компенсационен 
орган в държавата членка, където е установен 
застрахователят на виновния водач.
(2) В случаите на плащане по чл. 515, ал. 3 
в полза на Компенсационния орган възниква 
вземане към:
1. институцията, натоварена да извърш­
ва гаранционни плащания, аналогична на 
Гаранционния фонд по чл. 518, в държавата 
членка, където обичайно се намира моторното 
превозно средство на виновния водач, когато 
не може да се определи застрахователят;
2. институцията, натоварена да извърш­
ва гаранционни плащания, аналогична на 
Гаранционния фонд по чл. 518, в държавата 
членка, където е настъпило застрахователно­
то събитие, когато не може да се определи 
моторното превозно средство;
3. институцията, натоварена да извършва 
гаранционни плащания, аналогична на Гаран­
ционния фонд по чл. 518, в държавата членка, 
където е настъпило застрахователното събитие, 
когато моторното превозно средство обичайно 
се намира на територията на трета държава;
4. институцията, натоварена да извършва 
гаранционни плащания, аналогична на Гаран­
ционния фонд по чл. 518, в държавата член­
ка, включила моторното превозно средство 
в списък на освободените от задължението 
за сключване на задължителна застраховка 
„Гражданска отговорност“ на автомобили­
стите съгласно чл. 483, ал. 4.
(3) При възникване на вземане към Ком­
пенсационния орган от компенсационен орган 
в държава членка той възстановява пълния 
размер на платеното обезщетение и встъпва в 
правата на увреденото лице спрямо виновния 
водач и неговия застраховател или спрямо 
Гаранционния фонд по чл. 518 – в случаите 
на незастраховано моторно превозно средство.
Д Я Л  Т Р Е Т И
ГАРАНЦИОНЕН ФОНД
Г л а в а  ч е т и р и д е с е т  и  д е в е т а
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Статут на Гаранционния фонд
Чл. 518. (1) Гаранционният фонд е юриди­
ческо лице със седалище в София. 
(2) Гаранционният фонд може да се пре­
образува, прекратява и ликвидира само със 
закон.
(3) При ликвидация на Гаранционния фонд 
след изплащането на задълженията му оста­
тъкът от неговото имущество се разпределя 
между застрахователите пропорционално на 
вноските, платени от тях, с изключение на 
тези застрахователи, чиито задължения към 
ползвателите на застрахователни услуги са 
изплатени от обезпечителния фонд по чл. 521, 
ал. 1, т. 1.
(4) Гаранционният фонд е освободен от 
плащането на държавни и местни данъци и 
такси във връзка с извършването на дейността 
на фондовете по чл. 521, ал. 1.
Функции на Гаранционния фонд
Чл. 519. Гаранционният фонд: 
1. извършва плащания в полза на увреде­
ните лица за вреди, причинени от неиденти­
фицирано моторно превозно средство, когато 
виновният водач на моторно превозно сред­
ство няма сключена валидна задължителна 
застраховка „Гражданска отговорност“ на 
автомобилистите или когато няма сключена 
задължителна застраховка „Злополука“ на 
пътниците;
2. гарантира вземанията на увредените 
лица за отговорността, свързана с моторни 
превозни средства, които обичайно се нами­
рат в Република България, при условията и 
по реда на този кодекс при несъстоятелност 
на застрахователи, предлагащи задължителна 
застраховка „Гражданска отговорност“ на 
автомобилистите и/или задължителна за­
страховка „Злополука“ на пътниците, които 
застрахователи са със седалище в Република 
България или са от трета държава чрез клон, 
регистриран в Република България;
3. гарантира вземанията по застраховките 
по раздел I от приложение № 1 при несъс­
тоятелност на застрахователи със седалище 
в Република България или от трета държава 
чрез клон, регистриран в Република България;