Държавен вестник, бр. 41, 2020 г., стр. 15

БРОЙ  41	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  15  
7.9. Оцветяване на зъба.
7.10. Поява на постоперативна чувствител­
ност в лекувания зъб.
7.11. Прогресия на кариозния процес във 
възстановения зъб.
7.12. Възникване на усложнение в пулпата с 
развитие на възпаление, некробиоза, некроза.
7.13. Развитие на възпалителен процес с 
ангажиране на околните тъкани, формиране 
на фистула, абсцес.
Б. СПЕЦИАЛНИ ПРАВИЛА ЗА ПРОФИ­
ЛАКТИКА И ЛЕЧЕНИЕ НА КАРИЕСА И 
НЕГОВИТЕ УСЛОЖНЕНИЯ, НА ЗАБОЛЯ­
ВАНИЯТА НА ЛИГАВИЦАТА И ПАРОДОН­
ТА И НА ТРАВМИТЕ В ДЕТСКА ВЪЗРАСТ 
1. Профилактични дейности: превенцията в 
детската възраст е насочена към предпазване 
на децата от най-честите орални заболявания:
– превенция на кариеса;
– превенция на пародонталните заболя­
вания.
Стратегиите за реализацията на тази пре­
венция са:
1.1. Създаване на резистентни структу­
ри – реализира се чрез комбинация от: 
1.1.1. Хранителна профилактика.
1.1.2. Флуорна профилактика.
1.1.3. Реминерализация като неоперативно 
лечение.
1.1.4. Профилактично покритие на фисурите.
1.1.5. Обучение в орално здраве.
1.1.6. Промоция на оралното здраве.
1.2. Предпазване от ранна трансмисия на 
S. Mutans от родителите към децата чрез: 
1.2.1. Обучение в орално здраве.
1.2.2. Създаване на правилни хранителни 
навици. 
1.2.3. Обучение в индивидуална и прилагане 
на професионална орална хигиена.
1.2.4. Хранителна профилактика. 
1.2.5. Промоция на оралното здраве.
1.3. Редуциране на патогенната ситуация 
около зъба – реализира се чрез:
1.3.1. Орална хигиена.
1.3.2. Хранителна профилактика.
1.3.3. Флуорна профилактика.
1.3.4. Антимикробна профилактика.
1.3.5. Реминерализация на емайла като 
неоперативно лечение на кариеса.
1.3.6. Профилактично покритие на дълбо­
ките фисури.
2. Профилактика на кариозното заболяване
2.1. Профилактика на кариеса на ранното 
детство (КРД).
2.1.1. Профилактика на КРД преди раж­
дането:
2.1.1.1. Даване на препоръки от лекаря по 
дентална медицина към бременната жена 
относно нейния хранителен режим при по­
искване на такава информация.
2.1.1.2. Препоръки за предпазване от ран­
ната трансмисия на кариесогенни микроор­
ганизми. Препоръчително е посещението при 
личния зъболекар за обучение за провеждане 
на правилна лична орална хигиена на бре­
менната жена, на родителите/хората, които 
ще отглеждат детето.
2.1.2. Профилактика на КРД след ражда­
нето: 
2.1.2.1. Препоръчва се при поискване на 
информация – предоставяне на информация 
за намаляване на кариесогенните рискови 
фактори: 
2.1.2.1.1. обучение и мотивация на майката/
родителите за провеждане на орална хигиена 
на бебето и малкото дете; 
2.1.2.1.2. обучение на майката/родителите 
да разпознава първите признаци на КРД, 
като използва техниката „повдигане на гор­
ната устна“ на деца от 0 – 5 години; целта 
е ранното откриване на т.нар. „бели лезии“ 
по фронталните максиларни зъби – ранните 
признаци на заболяването.
2.1.2.2. Препоръчва се първата визита при 
лекар по дентална медицина да се осъществи 
при пробива на първия временен зъб и не 
по-късно от първата година след раждането 
на детето.
2.2. Профилактика на кариозното заболява­
не в детска и юношеска възраст. Препоръчват 
се профилактични прегледи през 3 – 6 месеца. 
2.2.1. Препоръчва се при първата дентална 
визита: 
2.2.1.1. Да се направи оценка на риска от 
развитие на кариес. 
2.2.1.2. Да се оцени нивото на орална 
хигиена.
2.2.1.3. Обсъждат се нужните (според оцен­
ката на риска от развитие на кариес) индиви­
дуални профилактични дейности. Те включват 
мотивационнни програми за поддържане на 
орално здраве; препоръки относно орална­
та хигиена, храненето, нуждата от флуорна 
профилактика и честотата на контролните 
прегледи. 
2.2.1.4. При преценка лекарят по дентална 
медицина насочва пациента към специалист по 
детска дентална медицина или към дентален 
лекар с клинична практика в детската дентална 
медицина. Според регистрирания дентален/
орален статус се изработва лечебен план. 
2.2.2. Препоръчва се при всеки следващ 
контролен преглед да се прави: 
2.2.2.1. реоценка на оралната хигиена;
2.2.2.2. реоценка на риска от развитие на 
кариес; 
2.2.2.3. обсъждат се нужните индивидуални 
профилактични насоки; 
2.2.2.4. обсъжда се съответният лечебен 
план; 
2.2.2.5. след пробива на първите постоянни 
молари се обсъжда нуждата и поставяне на 
силанти.