Държавен вестник, бр. 105, 2020 г., стр. 11

БРОЙ  105	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  11  
риск. Валидността на уникалния номер за 
превоза е 14 дни от предоставянето му.
(5) Лицата по ал. 1 и 2 съобщават уникалния 
номер за превоза на водача на транспортно-
то средство/лицето, придружаващо стоката/
превозвача или лицето, организиращо пре-
воза. Когато уникалният номер за превоза 
е съобщен на превозвача или на лицето, 
организиращо превоза, те го предоставят на 
водача на транспортното средство. 
(6) За целите на ал. 1 и 2 при осъществяване 
на фискален контрол, заедно с документите по 
чл. 13, ал. 2 водачът предоставя и уникалния 
номер на превоза. 
(7) Когато са декларирали предварително 
данни за превоз на стоки с висок фискален 
риск, но не са получили стоките, лицата по 
ал. 1 са длъжни да уведомят за това органа 
по приходите. Когато стоки с висок фиска-
лен риск ще се съхраняват от получател при 
режим на складиране на стоки до поискване, 
но не са получени в склада на установено на 
територията на страната данъчно задължено 
лице, за което стоката е предназначена, то 
е длъжно да уведоми органа по приходите.
(8) Обхватът и редът за предварително 
деклариране на данни, тяхното коригиране 
или анулиране при неосъществен превоз, 
както и редът за уведомяване по ал. 7 се 
определят с наредбата по чл. 127з. Предвари-
телното деклариране не освобождава лицата 
от задължението за съставяне на съответните 
транспортни, счетоводни и други документи 
във връзка с превоза и доставката.“
§ 30. В чл. 129, ал. 4 след думата „банкова“ 
се добавя „или друга платежна“.
§ 31. В чл. 130, ал. 1 и 2 след думата „бан-
кова“ се добавя „или друга платежна“.
§ 32. В чл. 144 се създава ал. 4: 
„(4) Когато производствата са извършени 
от органи по приходите или публични изпъл-
нители, определени по реда на чл. 12, ал. 6, 
изречение първо, компетентен да се произнесе 
при обжалване е съответният решаващ орган, 
определен съобразно компетентната спрямо 
лицето териториална дирекция по чл. 8.“
§ 33. В чл. 160 се правят следните измене-
ния и допълнения:
1. Създава се нова ал. 5:
„(5) При обявяване на ревизионния акт за 
нищожен от съда се прилага чл. 173, ал. 2 от 
Административнопроцесуалния кодекс.“
2. Досегашните ал. 5, 6 и 7 стават съот-
ветно ал. 6, 7 и 8.
§ 34. В чл. 169 се правят следните измене-
ния и допълнения:
1. Създава се ал. 3б:
„(3б) С постъпила сума по сметката на 
публичния изпълнител за погасяване на пре-
дявени за събиране в Националната агенция 
за приходите публични вземания до започване 
на принудителното им събиране се погасява 
задължението, срокът за внасяне на което 
изтича най-рано към датата на плащането. 
Ако срокът за внасяне на две или повече 
публични задължения изтича на една и съща 
дата, те се погасяват съразмерно.“
2. В ал. 6 думите „ал. 5“ се заменят с 
„ал. 3б и 5“.
3. В ал. 8 думите „ал. 3, 3а, 4 и 5“ се за-
менят с „ал. 3, 3а, 3б, 4, 5 и 6“.
§ 35. В чл. 171, ал. 2 думите „освен в 
случаите, когато задължението е отсрочено 
или разсрочено, изпълнението е спряно по 
искане на длъжника или е подадена жалба за 
разрешаване на спор по глава шестнадесета, 
раздел IIа“ се заменят с „освен в случаите, 
когато:
1. задължението е отсрочено или разсро-
чено;
2. вземането е предявено в производство 
по несъстоятелност; 
3. е образувано наказателно производство, 
от изхода на което зависи установяването или 
събирането на публичното задължение;
4. изпълнението е спряно по искане на 
длъжника;
5. е подадена жалба за разрешаване на спор 
по глава шестнадесета, раздел IIа.“
§ 36. В чл. 175, ал. 2 т. 3 се отменя.
§ 37. В чл. 187а се правят следните изме-
нения и допълнения:
1. В ал. 5, т. 1 думата „банкови“ се зали-
чава, а след думата „извлечения“ се добавя 
„от сметки в банки и други доставчици на 
платежни услуги“. 
2. Алинея 6 се изменя така:
„(6) При дадено разрешение за отсрочване 
или разсрочване длъжникът се задължава 
да извършва всички плащания във връзка с 
дейността си само чрез превод или внасяне 
по платежна сметка.“ 
3. В ал. 8 думата „изискванията“ се заменя 
с „изискването“.
§ 38. В чл. 199 се правят следните изме-
нения:
1. В ал. 1 думите „след като обсъди въз-
раженията на публичния взискател“ и запе-
таята пред и след тях и думите „един вид“ 
се заличават. 
2. В ал. 2 думите „Без съгласието на пуб-
личния взискател“ се заличават. 
3. Алинея 3 се отменя. 
4. Алинея 4 се изменя така:
„(4) В случаите по ал. 1 и 2 запорът и 
възбраната се отменят.“
§ 39. В чл. 202 се правят следните допъл-
нения: 
1. В ал. 2 след думата „банките“ се добавя 
„и другите доставчици на платежни услуги“. 
2. Създава се ал. 7: 
„(7) Запорът върху вземанията на длъжника 
по платежна сметка, открита при доставчик 
на платежни услуги, който не е банка, се 
извършва чрез връчване на запорно съобще-
ние на доставчика на платежни услуги, като