Държавен вестник, бр. 97, 2000 г., стр. 46

С Т Р .  46
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  97
Таблица 3
Брой на пробите,
Максимално допустим
взети в течение
брой проби, които се
на една година
допуска  да не отговарят
на изискванията
4—7
1
8—16
2
17—28
3
29—40
4
41—53
5
54—67
6
68—81
7
82—95
8
96—110
9
111—125
10
126—140
11
141—155
12
156—171
13
172—187
14
188—203
15
204—219
16
220—235
17
236—251
18
252—268
19
269—284
20
285—300
21
301—317
22
318—334
23
335—350
24
351—365
25
Приложение № 4
към чл. 12, ал. 1
Критерии за определяне на чувствителни и
по-малко чувствителни зони
А. Чувствителни зони
Един воден обект трябва да бъде определен за чув-
ствителна зона, ако попада в една от следните групи:
1. Естествени пресноводни езера, други пресновод-
ни водни обекти, устия и крайбрежни морски води, които
са еутрофизирани или които в близко бъдеще могат да
станат еутрофизирани, ако предохранителни мерки не
се предприемат. Следните водни обекти или части от
тях следва да се имат предвид, когато се решава коли-
чеството на  кой биогенен елемент трябва да се намали
чрез по-нататъшно пречистване:
а) езера и водни течения, които се вливат в езера
или изкуствени водохранилища, затворени заливи със
лош водообмен, поради което могат да се акумулират
биогенните елементи; в тези зони отстраняване на
фосфора трябва да бъде включено, освен ако може да
се докаже, че отстраняването му няма да има ефект
по отношение на равнището на еутрофикацията; за
отпадъчните води от големите агломерации отстра-
няване на азота може също да бъде включено;
б) устия, заливи и други крайбрежни води, които
са с лош водообмен или които приемат големи коли-
чества биогенни елементи; зауствания на отпадъчни
води от малки агломерации обикновено не са от съ-
ществено значение за тези зони, но за големите агло-
мерации отстраняването на фосфора и/или азота тряб-
ва да бъде включено, освен ако може да се докаже, че
отстраняването на тези биогенни елементи няма да
има ефект по отношение на нивото на еутрофикация.
2. Повърхностни пресни води, предназначени за пол-
зване за питейно-битови нужди, в които концентраци-
ята на нитрати би могла да надвиши нормативните
изисквания, ако  не се предприемат мерки.
3. Зони, в които допълнително пречистване над
предвиденото в чл. 11 е необходимо, за да се спазят
емисионните норми за съответната категория  на води-
те във водния обект, приемник на отпадъчните води.
Б. По-малко чувствителни зони
Част от морски води или територия могат да бъдат
определени за по-малко чувствителна зона, ако заус-
тването на отпадъчни води в тях не оказва неблагопри-
ятно влияние върху околната среда поради морфоло-
гични, хидроложки или специфични хидравлични усло-
вия, които съществуват в тази зона.
При определянето на по-малко чувствителни зони
трябва да се има предвид, че замърсяването може да
бъде пренесено в съседни зони, където може да причи-
ни вредни екологични ефекти. Трябва да се имат пред-
вид и определените чувствителни зони извън територи-
ята на страната.
Следните водни обекти или части от тях трябва да
се имат предвид, когато се определят по-малко чув-
ствителни зони: открити заливи, устия или други край-
брежни води с добър водообмен и които не са  еутрофи-
зирани  или  с намалено  съдържание на кислород или
за които се счита, че няма вероятност да бъдат еутро-
физирани или да настъпи намаляване на съдържанието
на кислород вследствие на заустване в тях на отпадъч-
ни води от населени места.
Приложение № 5
към чл. 16, ал. 1
Емисионни норми за отпадъчните води от някои промишлени сектори, зауствани във
водните обекти
Промишлен сектор
Показатели
Емисионна
норма
1
2
3
1. Минно дело
1.1. Проучване и добив на суров нефт и
рН
6—9
 природен газ на сушата
неразтворени вещества
50 mg/dm3
БПК5
50 mg/dm3
нефтопродукти
20 mg/dm3
40 mg/dm3
при добив под 10 000
тона на денонощие
феноли летливи
1,0 mg/dm3
сулфиди
1,0 mg/dm3
токсични метали (общо)
5 mg/dm3
(антимон, арсен, берилий, кадмий, хром, мед,
олово, живак, никел, селен, сребро, талий,
ванадий и цинк)