Държавен вестник, бр. 80, 2006 г., стр. 5

Б Р О Й  80
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  5
4. има право на посещаване на ненавърши-
лото пълнолетие дете по силата на съдебно
решение или споразумение, при условие че в
съдебното решение или в споразумението се
предвижда посещенията да се провеждат в Ре-
публика България.
Чл. 16. (1) Гражданин на Европейския съюз
или член на семейството му, който е гражданин
на Европейския съюз, получава удостоверение
за постоянно пребиваване, ако е пребивавал не-
прекъснато в продължение на пет години в Ре-
публика България и ако отговаря на едно от
следните условия:
1. работил е през последната една година
към момента на прекратяване на договора като
работник или на дейността му като самостоя-
телно заето лице, навършил е пенсионна въз-
раст или по отношение на него е налице осно-
вание за по-ранно пенсиониране и е пребива-
вал непрекъснато в Република България пове-
че от три години;
2. работник е или е самостоятелно заето лице,
което не работи поради трайно намалена рабо-
тоспособност и е пребивавал непрекъснато в
Република България повече от две години;
3. работник е или е самостоятелно заето лице
и неработоспособността му е резултат от тру-
дова злополука или от професионална болест;
4. работник е или е самостоятелно заето лице,
което в продължение на три години непрекъс-
нато е пребивавало и работило в Република
България и работи като такова в друга държава
членка, като запазва мястото си на пребивава-
не в Република България и се връща поне вед-
нъж седмично в нея.
(2) За упражняване на правата по ал. 1, т. 1 и
2 времето на работа в другата държава членка
се смята за време на работа в Република Бълга-
рия, като към него се приравняват и периодите
на регистрирана безработица и на прекъсване
на работа поради болест и злополука.
(3) Условията по ал. 1, т. 1 и 2 не се прила-
гат, когато работникът или самостоятелно за-
етото лице има сключен брак или е във факти-
ческо съжителство с гражданин на Република
България или такъв, който е загубил българс-
кото си гражданство по силата на сключване на
брак с него.
(4) Когато работникът или самостоятелно
заетото лице има право на постоянно пребива-
ване по ал. 1, членовете на семейството му, които
живеят заедно с него в Република България,
независимо от гражданството им, също имат
право на постоянно пребиваване.
(5) При смърт на работника или на самосто-
ятелно заетото лице, преди да придобие право
на постоянно пребиваване по ал. 1 и договорът
или дейността му не са прекратени, членовете
на семейството му, които живеят с него в Ре-
публика България, могат да придобият право
на постоянно пребиваване, ако отговарят на едно
от следните условия:
1. работникът или самостоятелно заетото
лице към момента на смъртта е живяло непре-
къснато в Република България в продължение
на две години;
2. смъртта е резултат от трудова злополука
или професионална болест;
3. преживелият съпруг е загубил българско-
то гражданство поради сключване на брак с
работника или самостоятелно заетото лице.
Чл. 17. Временни отсъствия до шест месеца
в рамките на една година, отсъствия с по-голя-
ма продължителност за задължителна военна
служба, едно отсъствие поради уважителни
причини за срок не повече от дванадесет после-
дователни месеца или командироване в друга
държава не прекъсват срока на пребиваване по
чл. 16, ал. 1.
Чл. 18. Удостоверението за постоянно пре-
биваване се отнема от лицето, на което е из-
дадено, ако то отсъства от Република Бълга-
рия за срок по-дълъг от две последователни
години.
Чл. 19. (1) Член на семейството на гражданин
на Европейския съюз, който не е гражданин на
Европейския съюз, получава карта за постоян-
но пребиваване, ако е пребивавал непрекъснато
за срок от пет години в Република България
заедно с гражданин на Европейския съюз.
(2) Заявлението до Национална служба “По-
лиция” за издаване на карта за постоянно пре-
биваване се подава два месеца преди изтичане-
то на срока на продължителното пребиваване.
(3) Картата за постоянно пребиваване се
издава в срок до един месец от подаване на за-
явлението.
(4) Картата за постоянно пребиваване се
преиздава служебно на всеки десет години.
(5) Картата за постоянно пребиваване се
отнема от лицето, на което е издадена, при от-
съствието му от Република България за срок
по-дълъг от две последователни години.
Чл. 20. Документите, които се издават на
гражданите на Европейския съюз и на членове-
те на техните семействата, които удостоверя-
ват правото им на пребиваване, са валидни само
на територията на Република България.
Чл. 21. (1) Гражданите на Европейския съюз
и членовете на техните семейства при пребива-
ването си в Република България се легитими-
рат с лична карта или паспорт и удостоверяват
правото си на пребиваване с удостоверение или
карта за пребиваване.
(2) Лицата са длъжни да представят доку-
ментите по ал. 1 при поискване от компетент-
ните органи.
Г л а в а  ч е т в ъ р т а
ОГРАНИЧЕНИЯ НА ПРАВОТО НА ВЛИЗА-
НЕ И НА ПРАВОТО НА ПРЕБИВАВАНЕ
Чл. 22. Правото на влизане и правото на
пребиваване в Република България на гражда-
нин на Европейския съюз или на член на се-
мейството му може да се ограничава по изк-
лючение и на основания, свързани с национал-
ната сигурност, обществения ред или общест-
веното здраве.
Чл. 23. (1) Принудителните административни
мерки, които се налагат на гражданин на Евро-
пейския съюз или на член на семейството му, са: