Държавен вестник, бр. 102, 2005 г., стр. 55

Б Р О Й  102
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  55
(2) При наличие на скала (втора колона на
табл. 39) предписаните наклони на откоса са
валидни и за височина на изкопа над 4 m. Всич-
ки видове почви в табл. 39 се доказват при
извършване на инженерно-геоложките про-
учвания.
(3) Данните от табл. 39 може да се използват
и при плитки почвени води, при условие че в
проекта е предвидено отводняване на откосите.
Таблица 39
Клас
Скала, не-
Скала, силно
Прахов
Глинест
на
изветряла
изветряла,
чакъл и
чакъл и
пътя
и слабо
вкл. едро-
пясък,
пясък, пра-
изветряла
 зърнести
фин пясък
хови почви,
почви
(групи А-2-4,
глинести
(група А-1)
А-2-5, А-3)
 почви
(групи А-2-6,
А-2-7,
А-4, А-5,
А-6 , А-7)
Авто-
10:1—5:1
5:1—1:1
1:1—1:1,5
1:1,5—1:1,75
маги-
страли
I
10:1—5:1
5:1—1:1
1:1—1:1,5
1:1,5—1:1,75
II
10:1—5:1
5:1—1:1
1:1—1:1,5
1:1,5—1:1,75
III
90°—5:1
5:1—1,5:1
1:1—1:1,3
1:1,5—1:1,5
Мест-
 90°—5:1
5:1—1,5:1
1:1—1:1,3
1:1,5—1:1,5
ни пъ-
тища
(4) Състоянието на скалата (неизветряла,
слабо изветряла и силно изветряла) се приема
съгласно табл. 40 в зависимост от коефициента
на изветряване (Кк, изв).
Таблица 40
Коефициент
Състояние
на изветряване Кк, изв
на скалата
0 < Кк, изв І 0,5
неизветряла
0,5 < Кк, изв І 0,75
слабо изветряла
0,75 < Кк, изв І 1
силно изветряла
(5) Коефициентът на изветряване Кк, изв се
определя чрез изпитване на износване по мето-
да “Лос Анжелос” (БДС EN 1097-2 “Изпитване
на механичните и физичните свойства на агре-
гатите. Част 2: Методи за определяне на съпро-
тивлението на дробимост”):
К1—К0
Кк, изв = ––––––
(18),
К1
където:
К1 е отношението на зърната с диаметър под
2 mm към зърната с диаметър над 2 mm
след изпитването им на износване;
К0 — същото отношение, преди изпитването на
износване.
(6) При наличие на почвени води в естестве-
ния терен, когато в проекта не е предвидено
дрениране, се прилагат изискванията по чл. 167,
валидни за дълбочина на изкопа над 4 m съг-
ласно фиг. 88 и 89.
Чл. 167. (1) Когато дълбочината на изкопа е
над 4 m и някое от условията на чл. 166 за из-
ползване на типовите решения не е налице, се
прилага индивидуален подход на проектното ре-
шение за откоса.
(2) При еднороден литоложки и стратиграф-
ски профил може да се прилагат някои от мето-
дите, посочени в глава двадесета:
1. метод с използване на таблични данни
съгласно приложение № 20, при условие че от-
косът на изкопа е дрениран;
2. метод с използване на номограми съглас-
но приложение № 20.
(3) При метода по ал. 2, т. 2 са възможни
следните случаи:
1. откосът на изкопа е естествено дрениран;
валидна е схемата на фиг. 90;
2. откосът на изкопа е частично дрениран
със снижение на нивото на почвените води;
почвената вода се движи по депресионната кри-
ва; валидна е схемата на фиг. 88;
Фиг. 88. Частично дрениран откос с опънна пукнатина
Фиг. 89. Недрениран откос с опънна пукнатина
Фиг. 90. Дрениран откос без опънна пукнатина
3. откосът на изкопа е наводнен, без да има
дрениране; движение на водата не се наблюда-
ва; валидна е схемата на фиг. 89.
(4) Величината Н90 на фиг. 88 и 89 се отнася
за опънната пукнатина в повърхността на тере-
на, поставяща началото на плъзгателната по-
върхнина.
(5) Случаят, представен на фиг. 89, трябва да
се счита като изключение, като се допуска при
изкоп с дълбочина до 6 m, при напречен наклон
на терена не по-голям от 1:5 при пътища III
клас и местни пътища. В този случай почвената
вода излиза през откоса и се стича по него. По-
върхностното отводняване на пътя трябва да
поеме дебита на тази вода.
Чл. 168. (1) Изискването на чл. 166 за използ-
ване на данните от табл. 39 за височина на откоса
до 4 m е валидно и при нееднороден геоложки
строеж на изкопа, ако за всяка почвена разновид-
ност в геоложкия профил се прилага съответният
от таблицата наклон, като се спазва правилото за