Държавен вестник, бр. 68, 2007 г., стр. 89

Б Р О Й  68
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  89
3. годишна програма за ремонт на съоръженията
на електропреносната мрежа;
4. краткосрочни обмени на електроенергия меж-
ду ползвателите на електропреносната мрежа.
Чл. 117. (1) За целите на оперативното планира-
не електроенергийният системен оператор трябва
да получава предвидената в чл. 88 информация, как-
то и информацията съгласно Правилата за търговия
с електрическа енергия.
(2) Електроенергийният системен оператор до-
говаря с операторите на близките зони за управле-
ние процедурите за обмен на необходимите данни за
съставяне на актуален математически модел на елек-
троенергийната система на партньорите за изчисля-
ване на очакваното натоварване на елементите на
електропреносната мрежа и оценка на допустимостта
и сигурността на работа на електроенергийната сис-
тема на България в съответствие с изискванията и
правилата на UCTE.
Чл. 118. (1) Електроенергийният системен опе-
ратор ежедневно извършва един ден предварително
оценка на допустимостта и сигурността на режима
на работа на електроенергийната система.
(2) В случаите, когато критериите за сигурна
работа на електроенергийната система, посочени в
чл. 13, не са изпълнени, електроенергийният систе-
мен оператор има право да не съгласува тези достав-
ки на електроенергия между ползватели на елек-
тропреносната мрежа, които застрашават нейната
сигурна работа и създават предпоставки за възник-
ване на системна авария или повреда на съоръже-
ния, както и да диспечерира ново разпределение на
мощностите.
Раздел VII
Защитен план
Чл. 119. (1) Работата на електропреносната мре-
жа се планира така, че да се запазват статичната и
динамичната устойчивост и да се поддържа равно-
весно състояние на електроенергийната система при
нормални условия и при смущения.
(2) Основната цел на защитния план е да осигури
защитен механизъм за предотвратяване разпадане-
то на електроенергийната система.
Чл. 120. Защитният план определя процедурите
за защита от общосистемни аварии, тяхното предот-
вратяване и ограничаване на развитието им в съот-
ветствие с Правилата на UCTE.
Чл. 121. (1) Във всяка електроенергийна система
се разработва и прилага такава организация на за-
щита, която да предотвратява възникването и раз-
витието на общосистемни аварии в резултат на ава-
рийно изключване на един или няколко елемента
(генератори, електропроводи и др.).
(2) Смущения в една електроенергийна система
не трябва да се разпространяват и да имат отрицате-
лен ефект върху съседни, паралелно работещи елек-
троенергийни системи.
(3) Електроенергийният системен оператор е
отговорен за сигурната и устойчивата паралелна ра-
бота на електроенергийната система и е длъжен да
разработи и съгласува с останалите ползватели на
електропреносната мрежа защитен план, както и да
координира неговото реализиране и прилагане в
процеса на работа.
(4) Мерките, предвидени в защитния план, се
изпълняват от всички ползватели на електропренос-
ната мрежа и са задължителни за тях.
(5) Защитният план трябва да обхваща:
1. принципи и организация на защитната система;
2. изисквания към прилаганите технически сред-
ства за защита;
3. разпределение на задълженията и отговор-
ностите между електроенергийния системен опе-
ратор, преносното предприятие и ползвателите на
електропреносната мрежа при прилагането на за-
щитния план.
Чл. 122. (1) Всички съоръжения от електроенер-
гийната система трябва да бъдат оборудвани с ре-
лейни защити, които да осигуряват изключването
на повреденото съоръжение в резултат на късо съе-
динение.
(2) Релейните защити трябва да имат такава ор-
ганизация и настройки, че да отговарят на следните
изисквания:
1. чувствителност—да заработват при всички
видовe къси съединения в защитаваната зона;
2. бързо действие—да изключват повредения
елемент максимално бързо с цел да се минимализи-
рат материалните щети от повредата и да не се до-
пусне нарушаване на устойчивата синхронна пара-
лелна работа на електроенергийната система или на
отделна електрическа централа;
3. селективност—релейните защити трябва да
изключват само засегнатото от к.с. съоръжение,
за да се минимализират последиците от прекъсва-
не на електрозахранването и да не се нарушава
устойчивата паралелна работа на електроенергий-
ната система.
(3) За да се осигури възможно най-бързо включ-
ване на електропроводите след изключване на късо-
то съединение, те трябва да бъдат оборудвани с АПВ.
(4) Изискванията към релейните защити са по-
сочени в глава трета.
Чл. 123. (1) Освен защитите всички междусис-
темни електропроводи 400 kV трябва да имат мини-
мален набор от средства за ограничаване и регист-
риране на смущенията и авариите, който включва:
1. автоматика за прекратяване на асинхронен ход
(АПАХ);
2. автоматика за защита от повишено напреже-
ние (АЗПН);
3. автоматика срещу претоварване по активна
мощност (АСПАМ);
4. честотна автоматика (ЧА);
5. регистратор на електромеханични преходни
процеси (РЕПС).
(2) За запазване статичната и динамичната ус-
тойчивост на ЕЕС на междусистемните електропро-
води могат да бъдат монтирани допълнителни уст-
ройства по препоръка на оператора на ЕЕС.
(3) Видът на оборудването, техническите пара-
метри и настройките на противоаварийното управ-
ление на междусистемните електропроводи се опре-
делят и задават от оператора на ЕЕС.
Чл. 124. (1) Всички съоръжения от електроенер-
гийната система, за които съществува риск да бъдат
повредени в резултат на претоварване от протича-
нето на електрически ток над максимално допусти-
мата за това съоръжение стойност, се оборудват със
защита срещу претоварване.
(2) Допуска се електрически съоръжения, за ко-
ито претоварването може да бъде отстранено по
оперативен път в рамките на допустимото време, да
не се оборудват с такава защита.