Държавен вестник, бр. 8, 2016 г., стр. 156

СТР.  156	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  8
корпусите на осветителите обикновено се изпъл-
няват от неръждаема стомана или от еструдиран 
или лят чист алуминий, често пъти с допълни-
телно защитно покритие. По същите съображе-
ния винтове, болтове и гайки се изпълняват от 
Zn, Ni или неръждаема стомана AISI 316. Отдолу 
корпусът е затворен с механично усилено, чисто 
прозрачно плоско стъкло с дебелина 5 mm.
Също високи изисквания се поставят към уп-
лътняване на осветителите срещу прах и влага. 
Съвременните тунелни осветители обикновенно 
са със степен на защита IP66.
Съвременният осветител представлява систе-
ма от взаимносвързани елементи. Надеждната ра-
бота на осветителя е обусловена от надеждността 
на всички съставни елементи. Количествено ве-
роятността за отказ на осветителя Rсистема се оп-
ределя в зависимост от вероятността за отказ на 
всички елементи на системата с уравнението:
Rсистема=Rлампа.Rбаласт.Rзап.устр..Rоптика.Rел.пр..Rмех.част
(1)
Фиг. 11. Вероятност за отказ на системата
2.3. Експлоатация на тунелните осветители
Обслужването на осветителите в тунелната 
тръба е много усложнено вследствие на интен-
зивното и непрекъснатото движение на моторни 
превозни средства. Предвид това са поставени 
изключително високи изисквания към дълготрай-
ността на осветителите и конкретно към тяхната 
конструкция, използвани материали, изпълнение и 
монтаж. Съвременни тунелни осветители се пред-
виждат с „планирана“ експлоатационна трайност 
30 и повече години.
Решаващ елемент за безотказната работа на ос-
ветителите очевидно са светлинните източници. В 
тази насока перспективите са благоприятни пред-
вид голямата трайност на светлодиодите и новата 
продукция на натриеви лампи с високо налягане с 
две разрядни тръби.
Важно експлоатационно изискване към кон-
струкцията на осветителите е да позволява:
а) лесно и бързо монтиране и демонтиране на 
единични осветители;
б) сменяне на място на повредени елементи.
Тунелните осветители се почистват периодич-
но. Това обикновено се съчетава с груповата замя-
на на светлинните източници. По-високата степен 
на защита на осветителите IP означава по-рядко 
почистване на осветителите, което намялява про-
блемите и разходите по експлоатацията на тунел-
ното осветление.
3. Тунелни осветителни уредби 
а)
б)
Фиг. 12. Тунелни осветителни уредби с натриеви и 
с метал-халогенни лампи
Фиг. 13. Тунелни осветителни уредби със  
светлодиодно осветление
Тунелните осветителни уредби са най-отговор-
ните, сложни и много скъпи осветителни уредби.
Тунелното осветление гарантира безопасност-
та на непрекъснатия поток от моторни превозни 
средства и хора, преминаващи през тях. За целта в 
тунелите се реализират изключително високи ос-
ветености, монтират се много скъпи осветители, 
консумират се големи количества енергия.
Естественото осветление извън тунелите непре-
къснато се изменя от 0 до 100 000 lx. Това изисква 
тунелните осветителни уредби да бъдат „интели-
гентни“ – непрекъснато да се контролира нивото 
на осветеност вътре в тунелните тръби в съот-
ветствие с промените на нивото на естественото 
осветление. Това налага използването на сравни-
телно сложна и скъпа управляваща апаратура и 
подходящи сензори, а също така професионално 
компетентен експлоатационен персонал.
За да се реализират тези високи изисквания 
според европейската практика, се предвижда и 
осъществява контрол на четири етапа: проекти-
ране – Design Acceptance Test (DAT); доставка на 
съоръжения и апарати – Factory Acceptance Test 
(FAT); строителство и монтаж – Site Acceptance 
Test (SАТ); експлоатация – Operational Acceptance 
Test (OAT).
Важно условие е също така подходящият избор 
на светлинни източници и осветителни тела. За 
целта трябва да се проведе многовариантно проек-
тиране, за да се установят най-подходящите свет-
линни източници и осветителни тела. 
В многовариантното проектиране се включва 
и начинът на разположението на осветителите в 
тунела. Очевидно местоположението на осветите-
лите трябва да бъде съобразено с напречния про-
фил на тунелната тръба. На фиг. 14 са показани 
възможни разположения на осветителите.