Държавен вестник, бр. 71, 2004 г., стр. 13

Б Р О Й  71
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  13
Чл. 7. (1) Лицензиантът или титулярят на
разрешение разработва вътрешен авариен
план, който се основава на максималните въз-
можни радиационни последици за персонала,
населението и околната среда при авария и
определя мерките за ограничаване и ликвиди-
ране на последиците от авария, функционал-
ните задължения на персонала за действия при
авария, както и взаимодействието с органите
на изпълнителната власт в съответствие с вън-
шния авариен план.
(2) Плановете по ал. 1 се разработват съгла-
сувано с всички други съществуващи планове
за физическа защита, природни и стихийни бед-
ствия, аварии и катастрофи.
Чл. 8. (1) Централните органи на изпълни-
телната власт в рамките на тяхната компетен-
тност съвместно разработват и участват в из-
пълнението на външен авариен план за обекти,
съоръжения и дейности от всички рискови ка-
тегории, който е съставна част от националния
план за провеждане на спасителни и неотлож-
ни аварийно-възстановителни работи при въз-
никване на бедствия, аварии и катастрофи и
който определя размерите на зоните за аварий-
но планиране, специфичните задължения по
компетентност, взаимодействието и мерките за
защита на населението при авария.
(2) Външният авариен план определя и реда
за оказване на помощ на лицензианта или титу-
ляря на разрешение, а в съответствие с двуст-
ранни и многостранни международни догово-
ри, които са влезли в сила за Република Бълга-
рия—и реда за оказване на международна по-
мощ при авария.
(3) Планът по ал. 2 се разработва съгласува-
но с всички други съществуващи планове за
физическа защита, природни и стихийни бед-
ствия, аварии и катастрофи.
(4) Държавната агенция “Гражданска защи-
та” (ДАГрЗ) организира и координира разработ-
ването на плана по ал. 1 и го изпраща за съгла-
суване по реда на Устройствения правилник на
Министерския съвет и на неговата администра-
ция, приет с Постановление № 209 на Министер-
ския съвет от 1999 г. (ДВ, бр. 103 от 1999 г.).
(5) Съгласуваният по реда на ал. 4 външен
авариен план се представя от ДАГрЗ на Посто-
янната комисия за защита на населението при
бедствия, аварии и катастрофи към Министер-
ския съвет, наричана по-нататък “Постоянна-
та комисия”, за разглеждане и съгласуване.
(6) Постоянната комисия внася съгласува-
ния външен авариен план в Министерския съ-
вет за приемане. Планът се приема с решение
на Министерския съвет.
(7) Държавната агенция “Гражданска защи-
та” координира изпълнението на приетия вън-
шен авариен план.
Чл. 9. (1) Териториалните органи на изпъл-
нителната власт разработват аварийни плано-
ве, които се основават на плана по чл. 8, ал. 1 и
вътрешните аварийни планове на лицензиан-
тите или титулярите за рискови категории I, II
и III, които са разположени на тяхна територия.
(2) Органите по ал. 1 в своите аварийни пла-
нове определят специфичните задължения по
компетентност, реда за взаимодействие и мер-
ките за защита при авария.
Чл. 10. (1) Аварийните планове по чл. 7—9
трябва да осигурят:
1. оценка на обстановката и вземане на ре-
шения за намаляване на радиационното въздей-
ствие на аварията върху персонала, население-
то и околната среда;
2. оценка на прогнозираната доза на персо-
нала, населението, членовете на аварийните
екипи и лицата, участващи в изпълнението на
защитните мерки;
3. навременни и подходящи действия за за-
щита на персонала при всички възможни ава-
рии, включително и мерки за осигуряване на
физическата защита на ядреното съоръжение
или обекта с ИЙЛ и радиационен мониторинг;
4. отчитане на анализите по чл. 6, ал. 2;
5. определяне на зоните за аварийно плани-
ране и обосноваване на границите им в съот-
ветствие с чл. 4;
6. подготовка и поддържане на обучен и ква-
лифициран персонал, способен да предприеме
мерки за определяне, ограничаване и ликвиди-
ране на последиците от аварията;
7. навременно уведомяване и събиране на
аварийните екипи;
8. безопасност и защита на персонала и ава-
рийните екипи;
9. непрекъснат контрол на облъчването на
членовете на аварийните екипи, персонала и
населението в съответствие с конкретните об-
стоятелства и определяне и оценка на дозата на
облъчване;
10. оказване на първа помощ на пострадали
или облъчени лица, включително осигуряване
на транспорт до здравни и лечебни заведения;
11. оказване на техническа помощ на персо-
нала, ангажиран в дейностите по ограничаване
и ликвидиране на последиците от аварията;
12. критерии за прекратяване на аварийните
дейности;
13. контролиран достъп до района на аварията.
(2) Прилагането на аварийните планове тряб-
ва да осигури:
1. установяване на контрол върху развитие-
то на аварията;
2. ограничаване и/или ликвидиране на по-
следиците от аварията;
3. предотвратяване на възникването на де-
терминистични здравни ефекти за персонала и
населението;
4. своевременно и подходящо третиране на
облъчените лица;
5. намаляване на вероятността от възниква-
не или ограничаване, доколкото е практически
възможно, възникването на стохастични здрав-
ни ефекти за населението;