Държавен вестник, бр. 40, 2022 г., стр. 25

БРОЙ  40	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  25  
(4) При извършване на оценката лекарят по 
ал. 1 взема предвид и обективното здравословно 
състояние на пациента, включително:
1. тежестта на клиничното протичане на 
заболяването, в т.ч. наличие на задух или за-
труднено дишане, поява на храчки или хемоптое;
2. възрастта на лицето, особено ≥ 60 г.;
3. наличието на придружаващи хронични 
заболявания, имуносупресивни състояния и 
лечения и други;
4. наличие на други заболявания, по повод 
на които се налага хоспитализация на лицето.
(5) Лицата, които писмено и изрично са 
заявили отказ от изолация в лечебно заведение 
за болнична помощ, независимо от наличието 
на условията по ал. 3 и 4, се изолират в до-
машни условия.
Чл. 10. (1) Изолацията в лечебно заведение 
за болнична помощ на лицата по чл. 9 може 
да се прекрати при клинично подобрение (в 
т.ч. намаляване на признаците на задух и 
кашлица, подобряване на лабораторните пока-
затели, като С-реактивен протеин, феритин и 
лактат-дехидрогеназа, липса на необходимост 
от кислородна терапия, липса на повишена 
телесна температура над 37,8°C за 48 часа без 
употребата на антипиретици) и при възможност 
за последваща изолация в домашни условия до 
изтичането на определения с предписанието 
срок и придържане към препоръчания режим 
на лечение.
(2) Лицата, при които се налага прилагане 
на последваща медицинска грижа в лечебно 
заведение, лицата, настанени в места, в които 
се предоставят социални услуги по смисъла 
на Закона за социалните услуги, и лицата с 
невъзможност за изолация и лечение в до-
машни условия поради съжителство с хора от 
рисковите групи по чл. 9, ал. 3 се изписват от 
лечебното заведение за болнична помощ при 
документирани най-малко 10 дни от началото 
на клиничните оплаквания за COVID-19 и ми-
нимум три допълнителни дни без оплаквания 
(вкл. без повишаване на телесната температура, 
без прием на антипиретици и без респираторни 
симптоми).
Раздел IV
Условия и ред за извършване на задължителна 
карантина на лица, контактни на лица, болни 
от и заразоносители на COVID-19
Чл. 11. (1) На задължителна карантина 
подлежат близките контактни лица на лица, 
болни от и заразоносители на COVID-19. 
(2) Близките контактни лица по ал. 1 се 
определят по критериите, посочени в прило-
жение № 2.
(3) При определяне на близките контактни 
лица съобразно критериите по ал. 2 се има 
предвид всяко лице, осъществило контакт в 
рамките на 48 часа преди и до 10 дни след 
появата на симптомите при заболелия. Ако 
потвърденият случай е асимптоматичен, като 
контактно се определя всяко лице, осъществило 
контакт със случая в рамките на 48 часа преди 
и до 10 дни от датата на вземане на пробата, 
довела до лабораторното потвърждаване.
(4) Лицата по ал. 1 се поставят под карантина 
в дома или на друго място, на което лицето е 
посочило, че ще пребивава, с предписание на 
директора на съответната регионална здравна 
инспекция или на оправомощен от него замест-
ник-директор за срок, определен със заповед на 
министъра на здравеопазването по предложение 
на главния държавен здравен инспектор.
Чл. 12. (1) Лица, регистрирани като потвър-
дени случаи на COVID-19 през последните 
90 дни, не се считат за контактни лица по 
смисъла на чл. 11, с изключение на случаите, 
в които тези лица работят с рискови групи 
от населението (възрастни, лица с хронични 
заболявания и имуносупресивни състояния) 
или живеят в места с висок риск за заразяване, 
като социални услуги или места за лишаване 
от свобода.
(2) Медицински специалисти и друг персонал 
в лечебно заведение, осъществили контакт с 
положителен на SARS-CoV-2 пациент, подлежат 
на карантина, когато след проведена оценка 
за наличие на риск от заразяване съгласно 
приложение № 3 са категоризирани с висок 
риск от заразяване с COVID-19.
(3) Медицински специалисти и друг персонал 
в лечебно заведение, осъществили контакт с 
положителен на SARS-CoV-2 пациент, които 
след проведена оценка за наличие на риск 
от заразяване съгласно приложение № 3 са 
категоризирани с нисък риск от заразяване с 
COVID-19, не се поставят под карантина.
Чл. 13. По реда на чл. 11 под карантина се 
поставят и лицата, които са влезли на тери-
торията на страната от други държави, когато 
това е разпоредено със заповед на министъра 
на здравеопазването по чл. 61, ал. 2 от Закона 
за здравето.
Чл. 14. (1) В периода на карантината лицата 
са длъжни да не напускат домовете си или 
мястото, в което са посочили, че ще пребивават 
за посочения в предписанието срок.
(2) Карантината се преустановява с изтича-
не на определения в предписанието срок или 
при други условия, определени в заповедта 
на министъра на здравеопазването по чл. 61, 
ал. 7 от Закона за здравето в съответствие с 
епидемичния риск от разпространението на 
COVID-19.
Чл. 15. (1) Медицинското наблюдение на ли-
цата, поставени под карантина, се осъществява 
от общопрактикуващия им лекар или от друг 
лекар, а когато нямат такъв – от съответната 
регионална здравна инспекция.
(2) При поява на симптоми за COVID-19 
(повишена температура, кашлица, затруднено 
дишане, загуба на обонянието, нарушение или