Държавен вестник, бр. 42, 2005 г., стр. 53

Б Р О Й  42
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  53
ните за неуспешното участие в използването на фи-
нансовите средства от предприсъединителните
инструменти извън себе си.
§
Умения за партньорство и взаимодействие
с други участници в процеса
Характерно за българските общини е, че не
използват в достатъчна степен възможностите  за
съвместно търсене на решение на общи проблеми
или за обединяване на ресурсите. Почти две трети
от тях никога не са работили по съвместен проект
с друга община, а малко повече от една трета кон-
султират своите проекти с други общини. Този
ограничен капацитет за хоризонтално партньорст-
во представлява сериозен риск за капацитета на
страната да усвоява средства по Структурните
фондове на ЕС. Най-чувствителна нужда от обеди-
няване на усилията и ресурсите за решаване на общи
проблеми по икономически най-ефективния начин
имат малките общини.
1.8. Основни изводи
На базата на направения анализ могат да се
направят следните заключения:
1.
Диференциацията в динамиката на процесите
на регионалното развитие се увеличава през
последните пет години. Обект на положител-
ни промени в икономическото развитие са всич-
ки райони за планиране, но мащабите и харак-
теристиките на промените са различни.
2.
Продължават и се задълбочават процесите на
застаряване и намаляване броя на населението
във всички райони за планиране. Като най-
неблагоприятни могат да се оценят демограф-
ските процеси в Северозападния и Северния
централен район. До голяма степен тези нега-
тивни процеси са обусловени от икономичес-
ки причини.
3.
Икономическият растеж протича с различна
динамика в отделните райони за планиране.
Най-високи темпове на растеж на БВП отбе-
лязва Югозападният район, в останалите ра-
йони те са около и под средните за страната в
отделните години на наблюдавания период.
Това води до определено нарастване на разли-
чията в икономическото развитие между Юго-
западния район и останалите райони. Този
извод се потвърждава и от произведения БВП
на човек от населението, който бележи трайна
тенденция на нарастване над средния за стра-
ната само в Югозападния район.
4.
Структурата на създадената брутна добавена
стойност по райони за планиране през периода
1997-2003 г. се характеризира с разнопосочни
тенденции в участието на секторите, от което
може да се направи изводът, че икономическо-
то преструктуриране в районите продължава и
те все още търсят своята устойчива икономи-
ческа структура. Определено изоставане на
индустриалния сектор се наблюдава в Северо-
западния (особено ако се изключи приноса на
АЕЦ  „Козлодуй“), Североизточния и Север-
ния централен район. Независимо от преобла-
даващото участие на сектора на услугите в
икономическата структура на всички райони
за планиране този сектор се характеризира с
ниско качество и все още слабо развитие на
услугите, подкрепящи развитието на бизнеса.
5.
Заетостта има различни равнища в отделните
райони, като се наблюдава тенденция на ней-
ното плавно нарастване през последните три
години. Най-ниско е равнището на заетост в
Северозападния, а най-високо в Югозападния
район. Във всички райони за планиране, с из-
ключение на Югозападния, много висок е де-
лът на заетите в селското стопанство, което е
характеристика за все още слаборазвити реги-
онални икономики.
6.
Процесите на социално развитие и сближава-
не показват силни различия по отношение на
равнището на безработица. С изключение на
Югозападния район равнището на безработи-
ца в останалите райони за планиране се задър-
жа над средните стойности за страната, като в
Северозападния район е най-високо. Продъл-
жителното запазване на високото равнище на
дълготрайна безработица в Северозападния
район се превръща в остър социален проблем.
Като се има предвид ситуацията със заетостта
и растежа в този район, може да се смята, че
той се нуждае в най-голяма степен от целена-
сочени действия на регионалната политика за
постигане на устойчиво дългосрочно развитие.
7.
Конкурентоспособността на българските ра-
йони за планиране, оценена в европейски план,
е изключително ниска. Независимо от добрите
образователни характеристики на човешките
ресурси качеството на работната сила е недос-
татъчно, за да отговори на предизвикателства-
та на икономиката, основана на знанията и на
глобализационните процеси. Основният извод,
който може да се направи, е, че всички райони
в страната значително изостават по техноло-
гичен/иновационен потенциал за растеж, по
подготвеност за използване и по използване
на ИКТ. Преодоляването на изостаналостта по
отношение на технологичното развитие, ико-
номиката на знанията и информационното
общество е от решаващо значение за развити-
ето на националната и регионалните икономики
и реализиране на интензивен догонващ растеж
през следващите 10 – 15 години.
8.
Развитието на транспортната инфраструкту-
ра диференцира възможностите за икономи-
ческа активност на отделните райони. Най-
голямо е изоставането в развитието на пътна-
та мрежа в Южния централен район и в Севе-
розападния район за планиране. Най-слабо
развита е жп мрежата в източната част на стра-
ната (Североизточния и особено в Югоизточ-
ния район за планиране).