Държавен вестник, бр. 16, 2003 г., стр. 87

Б Р О Й  16
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  87
9. Акушерска патология
10. Приложение на медикаменти при майката
преди или в хода на раждането, повлияващи уста-
новяването на ефективно спонтанно дишане
11. Преждевременно изтекла околоплодна теч-
ност повече от 12 часа, данни за хориоамнионит
12. Анамнестични данни за намалена двигател-
на активност на фетуса
13. Пренатално установени анемия и хидропс на
плода
14. Пренатално установени вродени сърдечни
малформации
Интерпретация на оценката по Апгар при
диагноза на перинаталната асфиксия
1. Оценката по Апгар е полезна за определяне
състоянието на новороденото след раждането.
2. Оценката по Апгар не може самостоятелно
да се използва като критерий за причинно-следст-
вена връзка между хипоксията и неправилното
поведение в интрапарталния период и неврологич-
ното увреждане.
3. При новородено дете с перинатална асфик-
сия, достатъчно тежка, за да причини остро невро-
логично увреждане, трябва да са на лице следните
критерии:
—тежка метаболитна или смесена ацидоза с
рН < 7,0 от пъпна артерия;
—оценка по Апгар 0-3 на пета и след петата
минута;
—неврологични симптоми—кома, хипотония,
гърчове;
—симптоми на многоорганна дисфункция
(сърдечно-съдова, гастро-интестинална, ди-
хателна система, хематологични и бъбреч-
ни прояви).
Перинатални грижи и граница на жизнеспособност
Раждането на дете с г.в. 25 или по-малко седми-
ци и тегло под 750 г е свързано с комплексни меди-
цински, етични и социални проблеми.
Преживяемостта на децата с г.в. 23—25 седми-
ци е по-малка от 40 %. 40 % от преживелите имат
сериозни неврологични увреждания.
Необходимо е родителите да бъдат информира-
ни за всички възможни рискове, предимствата и
недостатъците на различните решения относно
перинаталните грижи.
Важен момент е прецизното определяне на гес-
тационната възраст.
Акушерското поведение трябва да се обсъди съв-
местно с родителите. Оперативното родоразреше-
ние с цезарово сечение крие риск от повишена за-
болеваемост на майката. Няма сигурни данни, че
цезаровото сечение подобрява прогнозата при ек-
стремно недоносени деца.
Родителите трябва активно да участват в диску-
сията за транспорта на майката и обема на перина-
талните грижи.
Ако решението на родителите е да не се про-
веждат реанимационни действия или те да бъдат
прекратени, се осигуряват хуманни грижи, включ-
ващи: неутрална температурна среда, мониторира-
не на жизнените показатели, хигиенни грижи.
Трябва да се даде възможност на родителите да
докосват и контактуват с детето, преди и след като
е починало.
10061
МИНИСТЕРСТВО
НА ЗЕМЕДЕЛИЕТО И ГОРИТЕ
Наредба за изменение на Наредба № 17 от 1998 г.
за лицензиране на физически и юридически лица
за упражняване на частна лесовъдска практика
в Република България (ДВ, бр. 80 от 1998 г.)
§ 1. В чл. 5, ал. 2 думите “юридически лица”
се заменят с думата “търговци”.
§ 2. В чл. 6 се правят следните изменения:
1. Алинея 4 се отменя.
2. Алинея 5 става ал. 4, като думите “юри-
дическо лице” се заменят с “търговецът/тър-
говеца”.
3. Алинея 6 става ал. 5, като думите “юриди-
ческо лице” се заменят с “търговецът”.
4. Алинея 7 става ал. 6.
Министър: М. Дикме
9831
ВЪРХОВЕН
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 1043
от 7 февруари 2003 г.
по административно дело № 6861 от 2002 г.
Върховният административен съд в състав:
председател: Светла Петкова, и членове: Свет-
лана Йонкова, Милка Панчева, Виолета Ко-
вачева, Аделина Ковачева, при участието на
секретар-протоколиста Нина Спасова разгле-
да административно дело № 6861 по описа на
Върховния административен съд—петчленен
състав, за 2002 г., докладвано от председате-
ля Светла Петкова.
Производството по делото пред петчленния
състав на Върховния административен съд е на
основание чл. 5, т. 1 и чл. 23 ЗВАС.
Образувано е по жалба на Арсен Димитров
Заимов в качеството му на едноличен търговец
с фирма ЕТ “Гунди—Арсен Заимов”—Смолян,
с искане за отмяна на изречения 2 и 3 от чл. 68,
т. 1, на § 1, т. 5, както и на т. 4 от приложението
към чл. 68, т. 1 от Наредба № 33 от 1999 г. за
обществен превоз на пътници и товари на тери-
торията на Република България (обн., ДВ,
бр. 101 от 1999 г., в сила от 23.XI.1999 г.; изм. и
доп., бр. 50 от 2000 г.; изм., бр. 95 от 2000 г.; изм.
и доп., бр. 36 от 2001 г.; изм. с Решение № 219 от
10.I.2002 г. на ВАС на РБ—бр. 8 от 2002 г., в сила
от 22.I.2002 г.; изм. и доп., бр. 40 и 108 от 2002 г.).
В жалбата са развити доводи за наличие на ос-
нования за отмяна на оспорваните текстове
съобразно с чл. 12, т. 3, 4 и 5 от Закона за Вър-
ховния административен съд (ЗВАС) поради
съществени нарушения на административноп-
роизводствените правила, противоречие с ма-
териалноправни разпоредби и несъответствие
с целта на закона.
Жалбоподателят счита, че обжалваните раз-
поредби са незаконосъобразни, тъй като са
приети в нарушение на чл. 18 от Закона за авто-
мобилните превози (ЗАПр). Поддържа се, че
разпоредбите на чл. 68, т. 1, изречения 2 и 3,