Държавен вестник, бр. 1, 2014 г., стр. 51

БРОЙ  1	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  51  
5.	 Разпоредбите на предходните алинеи не 
се прилагат в случаите, когато екстрадирано-
то лице в срок 45 дни след окончателното си 
освобождаване не е напуснало територията на 
Страната, където е било екстрадирано, въпреки 
че е имало такава възможност, или ако я е 
напуснало, се е завърнало там доброволно.
Член 8
Документи към искането за екстрадиция
1. Към искането за екстрадиция трябва да 
се приложат следните документи:
а)	 оригинал или заверено копие на заповед
за задържане или друг документ за огра-
ничаване на личната свобода или при 
искане за екстрадиция за изпълнение 
на наказание на окончателната присъ-
да – придружена от документ, посочващ 
частта от наказанието, която остава да 
бъде изтърпяна;
б)	описание на престъпленията, за които
се отнася искането за екстрадиция, 
като се посочат датата и мястото на 
извършването им, както и правната им 
квалификация;
в)	 текстът на законовите разпоредби, които 
са приложими, включително и разпо-
редбите относно давността;
г)	 отличителните белези на търсеното лице,
както и всяка друга информация, с която 
молещата Страна разполага, способства-
ща за установяване на самоличността му.
2.	 Ако дадената информация е недоста-
тъчна, замолената Страна може да поиска от 
молещата Страна допълнителни данни, като 
определя срок за тяхното представяне. Този 
срок може да се удължи с мотивирано искане.
Член 9
Временно задържане
1.	 Ако една от Договарящите страни от-
прави молба за временно задържане на лице, 
чиято екстрадиция възнамерява да поиска, 
замолената Страна може да задържи това лице 
или да приложи друга принудителна мярка 
съгласно своето вътрешно законодателство.
2.	 Искането за временно задържане трябва 
да съдържа:
 – 	данни относно заповедта за задържане 
или другия документ за ограничаване на 
личната свобода или за окончателната 
осъдителна присъда на лицето, чието 
задържане се иска; 
 – 	декларация, че ще се подаде искане за
	
екстрадиция;
 – 	описание на престъплението, като се
посочи датата и мястото на извършва-
нето му; 
 – 	квалификация на престъплението и
	
наказанието, което се предвижда за
	
него; 
 – 	при необходимост и данни за наказа-
нието, което остава да се изтърпи, както 
и необходимите данни за установяване 
самоличността на лицето.
3.	 Замолената Страна информира молещата 
Страна относно хода на нейното искане, като 
съобщава датата на задържане или на прилагане 
на други принудителни мерки спрямо лицето.
4.	 Ако искането за екстрадиция и доку-
ментите по чл. 8 не се получат от замолената 
Страна в срок деветдесет дни от датата по 
ал. 3 по този член, задържането на лицето или 
другите принудителни мерки отпадат. Това не 
е пречка за ново задържане или прилагане на 
други принудителни мерки с цел екстрадиция, 
ако искането за екстрадиция пристигне след 
изтичане на посочения по-горе срок.
Член 10
Решение и екстрадиция на лицето
1. Замолената Страна уведомява незабавно 
молещата Страна за своето решение по иска-
нето за екстрадиция. Отказът, включително и 
частичният, се мотивира.
2. При допускане на екстрадиция замолената 
Страна уведомява молещата Страна за място-
то и датата на екстрадиране, като посочва и 
принудителните мерки, наложени на лицето 
с оглед екстрадицията му.
3. Срокът на екстрадиция е 40 дни от датата 
на уведомлението по ал. 2 на този член. По 
мотивирано искане от молещата Страна този 
срок може да се удължи с още 20 дни.
4. Решението за допускане на екстрадиция 
губи сила, ако в определения срок молещата 
Страна не приеме лицето. В този случай лице-
то се освобождава и замолената Страна може 
да откаже неговата екстрадиция за същото 
престъпление.
Член 11
Временно екстрадиране или отлагане на
екстрадицията
1. Ако срещу лицето, чиято екстрадиция се 
иска, е образувано наказателно производство 
или то изтърпява присъда на територията на 
замолената Страна за престъпление, различно 
от престъплението, за което се иска екстра-
диция, замолената Страна независимо от 
това взема незабавно решение по искането и 
съобщава своето решение на другата Страна.
2. При удовлетворяване на искането за ек-
страдиция замолената Страна може да отложи 
екстрадицията до приключване на наказател-
ното производство или до окончателното из-
търпяване на наложеното наказание. По искане 
на молещата Страна замолената Страна може 
временно да екстрадира лицето при условия и 
начин, уговорени между Договарящите страни. 
Екстрадираното лице се задържа при престоя 
му на територията на молещата Страна и се 
предава обратно на замолената Страна в уго-
ворения срок.