Държавен вестник, бр. 108, 2013 г., стр. 22

СТР.  22	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  108
ОБЯСНИТЕЛЕН ДОКЛАД
приет от Общото събрание във Франкфурт 
на 24 март 1976 г.
А. Общи положения
Конвенцията за издаването на някои 
извлечения от актове за гражданско състо­
яние, предназначени за чужбина, подписана 
в Париж на 27 септември 1956 г., е в сила в 
девет държави – членки на Международната 
комисия по гражданско състояние.
Написани на седем езика, извлеченията, 
издавани по силата на тази Конвенция, се 
приемат в голям брой страни и вършат неоце­
нима услуга както на емигрантите, така и на 
властите на приемащите страни. Независимо 
от това се явява необходимост от промени в 
Конвенцията поради, от една страна, присъ­
единяването към Международната комисия 
по гражданско състояние на нови държави 
членки, присъединяването към Конвенцията 
на Югославия, което води до използването на 
нови езици, и от друга страна, поради нуждата 
от хармонизиране на формулярите с тези на 
международната домакинска книжка, въве­
дена по силата на Конвенцията, подписана в 
Париж на 12 септември 1974 г. 
Големият обем на предвидените измене­
ния доведе до изготвяне на нова Конвенция, 
което е за предпочитане пред прилагането на 
процедурата за изменения, предвидена в член 
12 от Конвенцията от 1956 г.
Б. Коментари по членовете
Членове 1 и 2
Тези членове се отнасят до предметите, 
уредени в член 1 от Конвенцията от 1956 г. 
Същата предвиждаше възможност – а не 
задължение – за издаване на многоезични из­
влечения, когато използването на извлечение, 
издадено на един-единствен език, налагаше 
превод. Новата Конвенция предвижда задъл­
жение за издаване на многоезично извлече­
ние както в този случай, така и във всички 
случаи, когато една от страните го поиска. 
Това изменение съответства на интереса на 
страните, който не бива да бъде оставян на 
преценката на органа, създал акта.
Член 3
Този член съответства на алинея 2 от член 
4 от Конвенцията от 1956 г.
При това той позволява във формулярите 
да се добавя, без предварително разрешение, 
идентификационен номер (вж. член 7, алинея 
2 от Конвенцията от 1974 г.).
Новата Конвенция, за разлика от тази от 
1956 г., не посочва списък на данните, които 
трябва да съдържат извлеченията. Този спи­
сък е вече излишен, тъй като моделите на 
извлеченията са приложени към Конвенцията.
Член 4
Този член се основава на разпоредбите на 
член 6, алинея 1 от Конвенцията от 1974 г.
Член 5
Начинът за записване на датите и използ­
ване на символите, предвиден в член 3 от 
Конвенцията от 1956 г., вече съответства на 
този, предвиден в член 7 от Конвенцията от 
1974 г.
Алинеи 2 и 3 уточняват съответно начина за 
посочване на населените места и за вписване 
на идентификационните номера.
Член 6
Този член посочва езиците, които трябва 
да се използват за изготвяне на извлеченията.
На лицевата страна непроменливият текст 
на формулярите трябва да бъде отпечатан 
на най-малко два езика, между които офи­
циалният или един от официалните езици 
на държавата – издател на извлечението, и 
френски език (вж. Конвенцията от 1974 г., член 
8). Значението на символите обаче трябва да 
бъде посочено на официалния език или един 
от официалните езици на държавата – членка 
на Международната комисия по гражданско 
състояние, или на държавата, обвързана с 
Конвенцията от 1956 г. В случай че дадена 
държава – например Югославия – има някол­
ко езика, достатъчно е да се използва един от 
тези езици. Освен това трябва да се ползва и 
английският език поради твърде разпростра­
нената му употреба.
На обратната страна на извлечението трябва 
да фигурира най-напред позоваване на Кон­
венцията, написано на езиците, определени за 
посочване на значението на символите. След 
това трябва да фигурира непроменливият текст 
на формуляра, преведен на същите езици, с 
изключение на езиците, използвани на лицева­
та страна при отпечатване на формулярите. И 
накрая трябва да фигурира резюме от членове 
3, 4, 5 и 7 на Конвенцията, съдържащи прави­
лата за изготвяне на извлечението. Предвид 
факта, че тези правила са предназначени за 
органа, издаващ извлечението, достатъчно е 
това резюме да бъде изготвено на езика на 
съответния орган. Не е забранено обаче да 
бъде изписано и на други езици.
Членове 7 – 10
Тези членове се основават на съответните 
разпоредби на Конвенциите от 1956 г. (чле­
нове 3, 5, 6 и 7) и 1974 г. (членове 10, 11 и 
13). Докато член 6 от Конвенцията от 1956 г. 
предвиждаше за издаваните извлечения по 
същата Конвенция да се събират същите такси 
като извлеченията, издавани по действащо­
то вътрешно законодателство на държавата 
издател, член 9 от тази Конвенция се задо­
волява да предпише извлеченията, издавани 
в съответствие с нея, да не бъдат подлагани