Държавен вестник, бр. 3, 2007 г., стр. 56

С Т Р .  56
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  3
4. категория IIIB—система ILS, която осигу-
рява насочваща информация на ВС до височи-
на на вземане на решение по-малка от 15 m и
видимост на ПИК не по-малка от 50 m;
5. категория IIIC—система ILS, която оси-
гурява без ограничения за височината на взе-
мане на решение и видимостта на ПИК на-
сочваща информация за кацане и рулиране на
ВС по повърхността на ПИК и по пътеките за
рулиране.
(4) Когато има установени задоволителни
оперативни процедури и качеството на насоч-
ването го позволява, може да се използва кате-
гория I на ILS с височина на вземане на реше-
ние под 60 m заедно с визуално ориентиране.
(5) Категорията на инструменталното съо-
ръжение по ал. 3 съответства най-малко на
категорията на обслужваната ПИК за точен
подход.
Чл. 23. Отклоненията на инструменталните
системи за точен подход за кацане от стандар-
тите и от експлоатационните характеристики
се публикуват в АИП.
Чл. 24. За еднакви индикации на приборите
на борда на ВС при определено разстояние от
прага на ПИК системата ILS, независимо от
използваното наземно оборудване, се изгражда
и настройва да изобразява еднакви отклонения
от курсовата линия или от глисадата.
Чл. 25. (1) Защитата срещу смущения от мно-
голъчеви отражения се осъществява със защит-
ни зонови критерии, които се разделят на:
1. критична зона на ILS—зона с определени
от производителя размери около курсовия и
глисадния предавател, в която по време на ра-
бота на ILS е забранено движението на превоз-
ни средства, включително и на ВС;
2. чувствителна зона на ILS—зона извън
критичната, в която паркирането и/или движе-
нието на превозни средства, включително и на
ВС, се контролира, за да се предотврати смуще-
ние в курсовия и глисадния сигнал.
(2) Зоните по ал. 1 се обозначават със свет-
линна сигнализация и стоп-линия, съгласно
Наредба № 14 за летищата и летищното осигу-
ряване (ДВ, бр. 103 от 2000 г.).
Чл. 26. (1) Курсовите предаватели на ILS
осигуряват положителна насочваща информа-
ция в границите на определен сектор от предно-
то покритие или на 360 градуса по азимут.
(2) Антената на курсовия предавател из-
лъчва комплексен сигнал, амплитудно моду-
лиран тон от 90 и 150 Hz, като в посока срещу
курсовия предавател дълбочината на модули-
ране на носещата честота спрямо тон 150 Hz
преобладава от дясната страна, а дълбочина-
та спрямо тон 90 Hz преобладава от лявата
страна.
(3) Хоризонталните ъгли, които се изпол-
зват при определяне на диаграмата на курсовия
предавател, започват от центъра на антената
на курсовия предавател.
(4) Курсовият предавател работи в честотна
лента от 108 до 111,975 МHz. Честотното разде-
ление между носещите честоти (при двучестот-
на курсова система) не може да е по-малко от 5
и повече от 14 kHz.
(5) Курсовият предавател осигурява сигна-
ли, които позволяват нормална работа на типо-
вото бордно оборудване в пределните зони на
действие на курсовия и глисадния предавател.
Зоната на покритие на курсовия предавател
започва от центъра на антенната система на
курсовия предавател до:
1. разстояние 46,3 km в границите на плюс/
минус 10 градуса от предната курсова линия;
2. разстояние 31,5 km в границите между 10
градуса и 35 градуса от предната курсова линия;
3. разстояние 18,5 km извън плюс/минус 35
градуса от предната курсова линия.
(6) В случаите, когато топографските харак-
теристики на местността или оперативните
изисквания позволяват, се допуска зоната на
действие по ал. 5 да се намали до 33,3 km в гра-
ниците на плюс/минус 10 градуса или да се на-
мали до 18,5 km в останалата част от покрити-
ето, когато алтернативни аеронавигационни
средства осигуряват задоволително покритие в
междинната зона за подход. Сигналите на кур-
совия предавател се приемат на височина, най-
малко 600 m над прага на ПИК или на 300 m над
най-високата точка на междинния етап на по-
лета, като се отчита по-голямата стойност.
Сигналите се приемат на разстоянията по ал. 5
до точки от повърхност с наклон 7 градуса над
хоризонта, преминаващ през антената на кур-
совия предавател.
(7) Напрегнатостта на полето във всички
зони по ал. 5 не може да бъде под 40 микро-
волта на метър (минус 114 dBW/m2), освен в
случаите:
1. за курсов предавател категория I—мини-
малната напрегнатост на полето е не по-малка
от 90 микроволта на метър (минус 107 dBW/m2)
по глисадата и в рамките на курсовия сектор от
точка на разстояние 18,5 km до точка с височи-
на 60 m над хоризонталната равнина, премина-
ваща през прага на ПИК;
2. за курсов предавател категория II—мини-
малната напрегнатост на полето е не по-малка
от 100 микроволта на метър (минус 106 dBW/
m2) по глисадата и в рамките на курсовия сек-
тор от точка на разстояние 18,5 km, като нап-
регнатостта се увеличава до величина над 200
микроволта на метър (минус 100 dBW/m2) до
точка с височина 15 m над хоризонталната рав-
нина, преминаваща прeз прага на ПИК;
3. за курсов предавател категория III—ми-
нималната напрегнатост на полето е не по-
малка от 100 микроволта на метър (минус 106
dBW/m2) по глисадата и в рамките на курсо-
вия сектор, в точка на разстояние 18,5 km, като
напрегнатостта се увеличава до величина над
200 микроволта на метър (минус 100 dBW/m2)