Държавен вестник, бр. 62, 2009 г., стр. 12

С Т Р .  12
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  62
2. уведомява собствениците или ползвате-
лите на земите чрез съответната общинска служ-
ба по земеделие или държавни горски стопан-
ства/държавни ловни стопанства за резултати-
те от инвентаризацията по ред, определен от
министъра на земеделието и храните и предсе-
дателя на Държавната агенция по горите.
(2) Министърът на земеделието и храните и
председателят на Държавната агенция по гори-
те утвърждават Методика за определяне на
потенциалните и действителните рискове от
увреждане на почвите и Методика за извърш-
ване на детайлни проучвания.
Чл. 6. (1) Потенциалните и действителните
рискове от увреждане на почвите от ерозия се
установяват според прогнозата за водна и вет-
рова ерозия, определена чрез комплексни по-
казатели, отчитащи:
1. климатичните фактори (ерозионност на
валежите и ветровете);
2. податливостта на почвите (механичен
състав, структура, водопропускливост, капаци-
тет на водозадържане, обемна плътност, съдър-
жание на хумус);
3. релефните характеристики на земите (нак-
лон и дължина на склона);
4. характера на земеползване (начин на трай-
но ползване, ориентация на парцелите и орга-
низационна структура на земеползване, почво-
защитни обработки и сеитбообращения).
(2) Потенциалните и действителните риско-
ве от увреждане на почвите от вкисляване, вло-
шаващо физико-химичните им свойства и ув-
реждащо растежа на растенията, предизвикано
от неправилно торене, промишлена дейност и
естествени причини, се определят на базата на:
1. почвена киселинност и степен на насите-
ност с бази;
2. химико-минералогичен състав на почво-
образуващите скали;
3. механичен състав;
4. съдържание на хумус;
5. начин на трайно ползване, сеитбообраще-
ние или горска култура;
6. водно-температурен баланс;
7. атмосферно замърсяване.
(3) Потенциалните и действителните риско-
ве от увреждане на почвите от засоляване чрез
увеличаване съдържанието на водноразтвори-
мите соли и/или обменния натрий в количест-
ва, влошаващи растежа на растенията и пре-
дизвикано от неправилно напояване или отвод-
няване, промишлена дейност или естествени
причини, се определят на базата на:
1. почвена киселинност, електропроводимост
и съдържание на обменен натрий;
2. водопропускливост и капацитет на водо-
задържане;
3. механичен състав;
4. химико-минералогичен състав на почво-
образуващите скали;
5. начин на трайно ползване, сеитбообраще-
ние или горско насаждение;
6. водно-температурен баланс;
7. химически характеристики на подпочве-
ни и поливни води.
(4) Потенциалните и действителните риско-
ве от увреждане на почвите от уплътняване
вследствие на частично разрушаване на почве-
ната структура при неправилно използване на
селскостопански машини при неподходящи ус-
ловия се определят на базата на:
1. механичен състав, структура, водопропуск-
ливост, капацитет на водозадържане, обемна
плътност, съдържание на хумус в орните и под-
орните хоризонти;
2. минералогичен състав на почвообразува-
щите скали;
3. начин на трайно ползване, сеитбообраще-
ния и агротехника;
4. водно-температурен баланс.
(5) Потенциалните и действителните рискове
от увреждане на почвите от намаляване на почве-
ното органично вещество поради неправилна
агротехника (ерозия, небалансирано торене, не-
подходящи обработки) се определят на базата на:
1. общо количество и запаси на органичен
въглерод в почвата;
2. начин на трайно ползване, сеитбообраще-
ние или горско насаждение;
3. механичен състав;
4. наклон, изложение и надморска височина;
5. водно-температурен баланс.
Чл. 7. (1) Инвентаризацията на потенциал-
ните и действителните рискове от увреждане
на почвите по чл. 4, ал. 3, 4 и 5 се извършва и
представя на ниво елементарни почвено-тери-
ториални единици на земеползване.
(2) Резултатите от инвентаризацията на пло-
щи с увредени почви се представят като:
1. необходимост от извършване на допълни-
телни детайлни проучвания за определяне на
потенциалните и действителните рискове от
определено увреждане на почвите;
2. препоръчителни режими на ползване за
намаляване на риска от увреждане на почвите
съгласно чл. 33, ал. 2, т. 1 от Закона за почвите;
3. необходимост от извършване на мелиора-
тивно-технически мероприятия за възстановя-
ване на увредените почви.
(3) Изпълнителната агенция по почвените
ресурси предоставя информацията по ал. 2, т. 3
на Изпълнителната агенция по околна среда и
водите към министъра на околната среда и
водите за вписване в Регистъра на площите с
увредени почви.
Раздел III
Мерки за опазване и възстановяване на увре-
дените почви, контрол и поддържане на из-
вършените възстановителни мероприятия
Чл. 8. Режимите на ползване за намаляване
на риска от увреждане на почвите включват
препоръки за: начини на трайно ползване, об-
работка на земята, сеитбообращение, напоява-
не или отводняване, съобразени със: