Държавен вестник, бр. 107, 2004 г., стр. 24

С Т Р .  24
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  107
компонент носи юридическа отговорност, в
резултат на което е причинена щета на терито-
рията на приемащата държава на трета страна,
различна от която и да е от договарящите се
страни, се разглеждат от приемащата държава
в съответствие със следните разпоредби:
а. исковете се предявяват, разглеждат, уреж-
дат или решават в съответствие със законите и
правилата на приемащата държава относно
исковете, възникнали от действията на нейни-
те собствени въоръжени сили;
b. приемащата държава урежда такива иско-
ве и изплаща договорената или постановената
сума в нейна валута;
c. това плащане, независимо дали е догово-
рено или е резултат от решение на компетентна
юрисдикция на приемащата държава, или е
резултат на окончателно решение на тази юрис-
дикция, отказващо плащане, е задължително и
окончателно за договарящите се страни;
d. всяко искане за възстановяване на щети,
изплатено от приемащата държава, се предава
на заинтересуваната изпращаща държава заед-
но с цялата документация, както и предложе-
нието за разпределение в съответствие с подпа-
раграфи (i), (ii), (iii) на буква “е”; при липса на
отговор в срок от два месеца предложеното
разпределение се счита за прието;
е. разходите по удовлетворяване на исковете
в съответствие с горните букви и § 2 от този
член се разпределят между договарящите се
страни, както следва:
(i) когато една изпращаща държава е един-
ствено отговорна, то постановената или опре-
делената сума се разпределя в следното съот-
ношение: 25 % заплаща приемащата държава,
а 75 %—изпращащата държава;
(ii) когато повече от една държава е отговор-
на за щетата, постановената или определената
сума се разпределя поравно между тях; в случай
че приемащата държава не е сред отговорните
държави, нейният дял е равен на половината от
този на всяка от изпращащите държави;
(iii) когато щетата е причинена от въоръ-
жена сила на договарящите се страни и не е
възможно да бъде приписана на една или по-
вече от една въоръжена сила, постановената
или определена сума се разпределя поравно
между заинтересуваните договарящи се стра-
ни; в случай че въоръжените сили на приема-
щата държава не са сред въоръжените сили,
причинили щетите, нейният дял е равен на
половината от този на всяка от заинтересува-
ните изпращащи държави;
(iv) на всеки шест месеца на заинтересува-
ните изпращащи държави се предоставя извле-
чение за сумите, изплатени от приемащата дър-
жава през този период, за всеки случай, за кой-
то е било прието процентно разпределение,
заедно с искане за възстановяване на извърше-
ните разходи; възстановяването на парични суми
се извършва в най-кратък срок във валутата на
приемащата държава;
f. когато прилагането на разпоредбите от бук-
ви “b” и “e” на този параграф сериозно затруд-
нява дадена договаряща се страна, тя може да
се обърне към Северноатлантическия съвет с
молба да се постигне уреждане по друг начин;
g. член на въоръжена сила или цивилен ком-
понент не подлежи на каквито и да било проце-
дури по изпълнение на съдебно решение, изда-
дено срещу него в приемащата държава, по
въпроси, възникнали във връзка с изпълнение
на служебни задължения;
h. доколкото буква “е” на този параграф се
отнася за искове, споменати в § 2 на този член,
разпоредбите на този параграф не се прилагат за
искове, произтичащи или свързани с управлени-
ето или навигацията на кораб, или с товарене,
превоз или разтоварване на стоки, различни от
исковете, свързани със смърт или телесна по-
вреда, към които § 4 на този член не се прилага.
6. Искове срещу членове на въоръжена сила
или цивилен компонент за щети, нанесени в
резултат на действие или бездействие на тери-
торията на приемащата държава, извършени не
при изпълнение на служебни задължения, се
уреждат по следния начин:
а. властите на приемащата държава раз-
глеждат искането и правят оценка за дължи-
мото обезщетение на ищеца по справедлив и
честен начин, като вземат под внимание всич-
ки обстоятелства по случая, включително по-
ведението на пострадалото лице, и изготвят
доклад по случая;
b. докладът сe предава на властите на изпра-
щащата държава, които незабавно решават дали
да предложат плащане ex gratia и неговия размер;
c. в случай че е направено предложение за
плащане ex gratia и то е прието от ищеца като
пълно удовлетворяване на неговото искане,
властите на изпращащата държава изплащат
сумата и информират властите на приемащата
държава относно своето решение и размера на
изплатената сума;
d. разпоредбите на този параграф не ограни-
чават съдилищата на приемащата държава в
правомощията им да предприемат действия
срещу член на въоръжена сила или цивилен
компонент до пълно удовлетворяване на иска.
7. Искове, възникнали от неоторизирано из-
ползване на транспортни средства на въоръже-
на сила на изпращаща държава, се уреждат в
съответствие с § 6 на този член, с изключение на
случаите, при които въоръжената сила или ци-
вилният компонент са юридически отговорни.
8. В случай на спор относно това, дали дей-
ствие или бездействие на член на въоръжена
сила или цивилен компонент, нанасящо щета, е
било извършено при изпълнение на служебни
задължения, както и дали използването на тран-
спортни средства на въоръжена сила на изпра-
щаща държава е било неоторизирано, въпро-
сът се отнася до арбитър, назначен в съответс-
твие с § 2, буква “b” на този член, чието реше-
ние е окончателно.