Държавен вестник, бр. 101, 2020 г., стр. 6

СТР.  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  101
на чл. 251г, но запазва съдържанието си в 
оспорената от вносителя част. 
С определение от 9 юни 2020 г. Кон-
ституционният съд е допуснал искането за 
разглеждане по същество с едно уточнение. 
Тъй като посоченото по-горе изменение в 
чл. 251г, ал. 4 ЗЕС засяга единствено номе-
рацията, Конституционният съд приема, че 
следва да разгледа по същество чл. 251г, ал. 5 
относно думите „и в случаите по чл. 251б, 
ал. 2, изречение трето“ (Решение № 5 от 
2019 г. по к. д. № 12/2018 г.).
Съдът е конституирал като заинтересовани 
институции: Народното събрание, президен-
та на Република България, Министерския 
съвет, министъра на правосъдието, минис-
търа на вътрешните работи, министъра на 
транспорта, информационните технологии и 
съобщенията, министъра на здравеопазване-
то, Върховния касационен съд, Върховния 
административен съд, главния прокурор, 
омбудсмана на Република България, Висшия 
адвокатски съвет, Комисията за защита на 
личните данни, Комисията за регулиране на 
съобщенията, Националното бюро за контрол 
на специалните разузнавателни средства и 
Съвета за електронни медии.
Отправена е покана да предложат писмени 
становища до Съюза на юристите в България, 
Българския хелзинкски комитет, Асоциаци-
ята по европейска интеграция и права на 
човека, Фондация „Български адвокати за 
правата на човека“, Фондация „Програма 
Достъп до информация“, Асоциация „Теле-
комуникации“ и Българската асоциация за 
европейско право.
Поканени са да дадат писмено правно 
мнение по предмета на делото проф. д.п.н. 
Нели Огнянова, проф. д-р Веселин Вучков, 
проф. д-р Георги Димитров, проф. д-р Дарина 
Зиновиева, проф. д-р Пенчо Пенев, проф. д-р 
Пламен Киров, проф. д-р Снежана Начева, 
доц. д-р Бойко Рашков, доц. д-р Зорница 
Йорданова, доц. д-р Мартин Белов, доц. д-р 
Наталия Киселова, адв. д-р Мария Петрова 
и адв. Мария Шаркова.
По делото са постъпили писмени ста-
новища и правни мнения от следните кон-
ституирани заинтересовани институции и 
поканени организации и специалисти от 
науката и практиката: Министерския съвет, 
министъра на правосъдието, министъра на 
вътрешните работи, министъра на здра-
веопазването, Висшия адвокатски съвет, 
Комисията за защита на личните данни, 
Комисията за регулиране на съобщенията, 
Съюза на юристите в България, Българския 
хелзинкски комитет, Фондация „Български 
адвокати за правата на човека“, Българската 
асоциация за европейско право, проф. д.п.н. 
Нели Огнянова, проф. д-р Георги Димитров 
и проф. д-р Дарина Зиновиева.
Националното бюро за контрол на специ-
алните разузнавателни средства е предста-
вило становище, в което посочва, че оспо-
рените разпоредби на ЗЕС не са относими 
към дейностите и процедурите, които то 
наблюдава с цел защита правата и свободите 
на гражданите от неправомерно прилагане 
на специални разузнавателни средства.
Останалите конституирани заинтересо-
вани институции и поканени организации 
и специалисти от науката и практиката не 
са депозирали писмени становища и мнения 
по делото.
Представените по делото становища и 
правни мнения се разделят обобщено на 
две групи.
Първата група, която включва Съюза на 
юристите в България, Българския хелзинкски 
комитет, Фондация „Български адвокати за 
правата на човека“, Българската асоциация 
за европейско право, проф. д.п.н. Нели Ог-
нянова и проф. д-р Георги Димитров, със 
съответните аргументи подкрепят и допъл-
ват доводите в искането, което намират за 
основателно.
В становището на Съюза на юристите 
в България се обосновава подробно разби-
рането, че неизпълнението на законовите 
изисквания при инициирането на законода-
телни промени нарушава конституционния 
принцип на правовата държава. 
Българският хелзинкски комитет подкрепя 
изцяло основанията и мотивите на искането, 
като извежда на преден план разбирането, 
че е недопустимо със закон с ограничено 
по време действие да се произвеждат зако-
нодателни промени в разпоредби на други 
нормативни актове като ЗЕС, които промени 
ще продължат да се прилагат и след изтичане 
на периода, за който действа Законът за мер-
ките и действията по време на извънредното 
положение, обявено с решение на Народното 
събрание от 13 март 2020 г., и за преодолява-
не на последиците. Българският хелзинкски 
комитет приема, че доколкото ограниченията 
на правата са допустими единствено при съб-
людаване принципа на пропорционалността, 
то конкретните ограничения в правото на 
личен живот на гражданите и на тайната на 
кореспонденцията и на другите съобщения 
са несъразмерни с преследваната цел пора-
ди това, че се позволява достъп до данните 
на потребителите на електронни услуги за 
сравнително дълъг период от време, който 
реално не е строго необходим и при това 
е неограничен за времето на извънредното 
положение, както и поради липсата на ефек-
тивен съдебен контрол.