Държавен вестник, бр. 18, 2000 г., стр. 4

С Т Р .  4
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й 18
непосредствено след регистрацията, в интервю
пред в. “24 часа” на 17.II.1999 г. на въпрос за
международните връзки Иван Сингартийски,
като отговаря, че поддържат тесни връзки с
“Вино жито” от Гърция, подчертава: “На вто-
рата ни конференция през 1995 г. в село Мусо-
мище имаше двама техни представители.” От-
тук се вижда, че и самият председател на
“ОМО—Илинден”—ПИРИН не я третира като
нова организация, а като друга форма в сегаш-
ния етап на ОМО “Илинден”.
Това изтъква и друг ръководител на парти-
ята—Атанас Киряков, в интервю, поместено във
в. “Нова Македония” от 16.Х.1999 г. Във връзка
с местните избори изрично посочва, че след де-
ветгодишната нелегална активност на македон-
ските организации под името ОМО “Илинден”
за пръв път ще участват като регистрирана
партия, която “обединява етничните македон-
ци от Пиринска Македония”.
При тези данни да се поддържа, че оспорената
партия не е свързана и няма нищо общо с ОМО
“Илинден”, е очевидно неприемливо. Затова, ко-
гато преценява съобразността с Конституцията
на “ОМО—Илинден”—ПИРИН, Конституцион-
ният съд трябва да държи сметка и за дейността
на нейния предшественик ОМО “Илинден”.
III. По чл. 11, ал. 4 от Конституцията
В Република България няма обособен маке-
донски етнос. Поради това съдът не намира дан-
ни и основания да приеме, че със създаването на
тази организация е нарушен чл. 11, ал. 4 от Кон-
ституцията и забраната в него да се образуват
политически партии на етническа основа.
От друга страна, тогава може да се твърди,
че една партия е на етническа основа, когато
нейният устав не допуска в нея да членуват лица,
спадащи към други етноси. Както се вижда от
чл. 8 на устава в “ОМО—Илинден”—ПИРИН
могат да членуват всички граждани на Репуб-
лика България.
IV. По чл. 44, ал. 2 от Конституцията
Както през нелегалния период, така и след
учредяването на процесната партия дейността
на организацията се характеризира от прояви,
които попадат в кръга на забраните по чл. 44,
ал. 2 от Конституцията.
В този ред на мисли трябва да се посочи на
първо място проведеният от ОМО “Илинден”
на 20.IV.1991 г. събор в Роженския манастир.
На него се приема декларация, в която се иска
за Пиринския край: даване статут на пълна кул-
турна, стопанска и политическа автономия;
изтегляне на българските войски, наричани
“окупационни”; разпускане всички български
политически партии и организации; македон-
ска православна църква, независима от българ-
ската църква, и пр.
По случай “979 г. (29 юли 1014 г.) от ослепя-
ването на 15 000 Самуилови войници” и “90 го-
дини от Илинденското въстание—Крушевска
република” на 1.VIII.1993 г. е организирано пок-
лонение—събор в местността Самуилова кре-
пост. В издадения позив е отпечатана карта на
Македония, включваща територии от България
(Пиринския край) и Гърция, а в средата—шест-
надесетолъчевата македонска звезда. За 82-го-
дишнината от Балканската война вестник
“Скорнуване”, орган на ОМО “Илинден”, отпе-
чатва и разпространява карта на Македония
също с териториите от България и Гърция. В
текста е написано, че България е инициаторка
и най-активна от балканските държави за по-
дялбата и окупацията на Македония.
На 2.VIII.1997 г. ОМО “Илинден” с ръководи-
тел Кирил Иванов издава меморандум, според
който в България съществува “съвременен гено-
цид, дискриминация и асимилация”, както и че
им е било отнето правото да почетат паметта на
хилядите македонски борци, паднали в борбата
за “свободна и независима Македония”. Мемо-
рандумът е разпространен и в чужбина.
Непосредствено след учредителното събра-
ние на партията в. “Нова Македония” от 21—
22.III.1998 г. препечатва интервю на Иван Гар-
гавелов, секретар на партията, дадено пред в.
“Народна воля”. Отправени са обидни квали-
фикации за българската нация и нападка срещу
представители на официалната власт в Репуб-
лика България. Пиринският край отново се
третира като част от Македония. Посочва се,
че са унищожени уникалният фолклор, култу-
ра, традиции и самобитността на македонския
народ, крадат се историята и обичаите и се от-
рича националният му идентитет.
Гаргавелов, като представител на “ОМО—
Илинден”—ПИРИН, присъства през февруари
1999 г. в Скопие на пресконференция на Консер-
вативната партия. Запитан защо говори българс-
ки, той отговаря: “Това не е български, а маке-
донски език и на този език се говори в България,
а българите там говорят на татарски.”
Друг ръководител на партията—Ангел Бе-
зев, заместник-председател, в интервю пред в.
“Македонско слънце” от 27.III.1998 г., като обви-
нява България в геноцид и липса на демокрация,
също говори за “Пирински дял на Македония”,
т. е. за небългарска територия. По въпроса за от-
цепването є от България той очевидно е съгла-
сен, но намира, че сега не е моментът за това и
заключава: “Вярвам, че времето работи за нас.”
Във в. “Македонско слънце” от 10.IV.1998 г.
е публикувана декларация на ОМО “Илинден”,
подписана от председателя Иван Сингартий-
ски и секретаря Иван Гаргавелов. В нея Пирин-
ският район е посочен, както и преди, като “дял
на Македония”. Организацията се обявява за
защитник на “македонците в Пиринска Маке-
дония и България”, т. е. разграничава Пиринс-
ка Македония и България.
Вестник “Дневник” от 16.II.1999 г. и 20.II.1999 г.
съдържа публикации по повод писмо на “ОМО—
Илинден”—ПИРИН и пресконференция на