Държавен вестник, бр. 38, 2006 г., стр. 18

С Т Р .  18
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  38
Преходна разпоредба
§ 4. (1) Достъп до данните от публичния
регистър по чл. 5, ал. 1, съдържащи се в декла-
рациите, подадени до 31 декември 2004 г., имат
органите, оправомощени по други закони да
получават информация, ръководителите на
институции, в състава на които влизат лицата
по чл. 2, ал. 1, и средствата за масово осведомя-
ване чрез техните ръководства, като достъпът
се осъществява по досегашния ред.
(2) Не се огласяват в средствата за масово
осведомяване или по друг начин без писменото
съгласие на лицата по чл. 2, ал. 1 и 2 техни лич-
ни данни или други данни, които конкретизи-
рат имуществото и доходите им, съдържащи се
в декларациите по ал. 1.
Законът е приет от 40-то Народно събрание
на 27 април 2006 г. и е подпечатан с официал-
ния печат на Народното събрание.
За председател на Народното събрание:
Любен Корнезов
30382
ОБРЪЩЕНИЕ
на Народното събрание на Република Бълга-
рия по повод 130-годишнината от Априлското
въстание
Преди 130 години в българските земи из-
бухна Априлското въстание. То бе насочено
срещу тежките угнетения на османската власт.
Това величаво събитие бе израз на натрупва-
ната в продължение на  векове енергия на бъл-
гарския народ, насочена към свободен и неза-
висим държавно-политически живот, към за-
пазване на неговата културна самоличност.
Въстанието през 1876 г. носеше най-доброто
от европейската националноосвободителна
традиция. Волята за свободно развитие, идеи-
те за прогрес, демокрация и  етно-религиозна
толерантност неизменно съпътстваха подго-
товката и протичането на това героично дело.
С оръжие в ръка въстаниците се обръщаха към
просветена Европа за разбиране, съчувствие и
подкрепа. Те декларираха своя стремеж да
живеят в  равноправие, мир и сътрудничество
с останалите свободни народи на Балканите и
на европейския континент. Преките свидетел-
ства за  Априлското въстание изнесоха пред
очите на света картината на  българските стра-
дания. Светът научи за дръзкия порив на  бъл-
гарите едновременно да отхвърлят османско-
то господство и да потвърдят общността си с
европейските народи.
Въстанието бе жестоко потушено, но бла-
годарение на  дипломати, мисионери и жур-
налисти каузата на българските бунтовници
тръгна по света и стана важна част от евро-
пейската политическа обстановка. Сведения-
та за въстаналите българи, особено за мето-
дите на разправа с тях, стана достояние на
европейския политически, интелектуален и
религиозен елит. Като политическа тема, за-
сягаща моралното здраве на европейската
общественост, българските националноосво-
бодителни усилия прехвърлиха Ламанша и
достигнаха до Новия свят. В цяла Европа се
състояха масови митинги и събрания в тяхна
подкрепа. На ожесточени парламентарни де-
бати, по време на църковни проповеди, чрез
журналистически анализи и дипломатическа
кореспонденция кръвта на убитите българи
предизвика значителен хуманитарен и поли-
тически резонанс. Съдбата на българите пос-
тави проблемите за етиката в политиката и
напомни за историческата обреченост на на-
ционалното потисничество.
Априлското въстание направи българския
въпрос главен компонент от Голямата балкан-
ска криза 1875—1878 г. и от самия Източен
въпрос. На страната на българите застанаха най-
благородните умове и най-авторитетните лич-
ности в тогавашна Европа. Те извисиха гневен
глас на състрадание и защита на  изконното им
право на самостоятелен държавен живот. Това
предизвика дипломатическа конференция в края
на 1876 г. в  Цариград, която препоръча авто-
номно обособяване на българската етническа
територия. Под очертанията на нейния обхват
лежаха подписите на всички Велики сили. Не-
успехът на този проект предизвика освободи-
телната Руско-турска война от 1877—1878 г. и
появата на България на тогавашната европейс-
ка политическа карта. Тя бе първата страна,
създадена не само чрез война, но и в резултат от
морален обществен натиск. Тази особеност в
новата ни  история бе проява на нов фактор в
политиката, който днес наричаме влияние на
гражданското общество. С регламентацията на
българската държава в политическа Европа се
завърна народ с трайни европейски корени и
културно-исторически заслуги.
Сто и тридесет годишнината от Априлското
въстание е календарният повод да сведем глави
в почит към великата епопея, завинаги вграде-
на в нашата историческа памет. Тя е вдъхновя-
ващ пример на родолюбие, себеотрицание, ге-
роизъм и саможертва. Най-вълнуващият неин
паметник е изграждането на онази България, в
която са вярвали и за която са умирали въста-
ниците от пролетта на 1876 г. Тази вяра е зало-
жена в изграждането на демократична, преус-
пяваща, силна и толерантна България!
Обръщението е прието от 40-то Народно
събрание на 28 април 2006 г. и е подпечатано с
официалния печат на Народното събрание.
Председател на Народното събрание:
Георги Пирински
31127