Държавен вестник, бр. 68, 2010 г., стр. 39

БРОЙ  68	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  39  
 – Оценката на физико-химичните свойства;
 – Оценката на опасностите за здравето;
 – Оценката на опасностите за околната среда.
9.1.1. Оценка на физико-химичните свойства
9.1.1.1. Запалимост
Запалимостта на тези смеси се определя съ­
гласно с чл. 24, ал. 1 от наредбата по методите, 
определени в част А на Регламент (ЕО) № 440/2008. 
Тези смеси се класифицират въз основа на 
резултатите от извършените изпитвания и се 
етикетират.
Когато газообразни смеси се произвеждат по 
поръчка в малки количества, запалимостта им се 
оценява по следния изчислителен метод:
Изразът за газовата смес
A1F1 + … + AiFi …+AnFn + B1I1+…+BiIi+…+BрIр,
където:
А и В са моларните фракции,
Fi – запалим газ,
Ii – инертен газ, 
n – брой на запалимите газове,
р – брой на инертните газове,
може да се превърне във форма, в която всич­
ки Ii (инертни газове) се изразяват чрез азотен 
еквивалент, използвайки коефициент К, и където 
еквивалентното съдържание на запалимия газ А 
се изразява по следния начин:
(
)





+
×
=
i
i
i
i
i
B
K
A
A
А
100
'
Използвайки максималното съдържание на 
запалим газ, при което сместа от съответния газ 
и азот не е запалима във въздуха (Тci), може да 
се получи следният израз:
 ∑
≤1
ci
'
T
A
Газовата смес е запалима, ако стойността на 
посочения израз е по-висока от 1. Сместа се опре­
деля като изключително запалима и се обозначава 
с фразата R12.
Коефициенти на еквивалентност (Кi):
Стойностите на коефициентите на еквивалент­
ност Кi между инертните газове и азота и стойно­
стите на максималното съдържание на запалим 
газ (Тci) могат да се намерят в таблици 1 и 2 на 
ISO стандарт ISO 10156, публикуван като БДС 
ISO на 15 декември 1990 г.
Максимално съдържание на запалим газ (Тci):
Стойността на максималното съдържание на 
запалим газ (Тci) може да се намери в таблица 2 
на ISO стандарт ISO 10156, публикуван като БДС 
ISO на 15 декември 1990 г. (ново издание от 1996 г.).
Когато дадена стойност на Тci не може да се 
намери в този стандарт, се използва съответната 
долна граница на взривяемост (ДГВ). Ако ДГВ не 
е известна, стойността на Тci се приема за 1 об. %. 
Забележки:
 – Горният израз може да се използва, за да 
се определи подходящото етикетиране на газооб­
разни смеси. Същевременно той не може да се 
разглежда като метод, който да замести експери­
менталното определяне на техническите параметри 
за безопасност.
 – Изразът не дава информация за това дали 
смес, съдържаща окисляващи газове, може да се 
приготви безопасно. Когато се определя запали­
мостта, тези окисляващи газове не се вземат под 
внимание.
 – Изразът дава достоверни резултати само 
ако запалимите газове не си взаимодействат по 
отношение на запалимостта си. Това трябва да 
се има предвид например при халогенираните 
въглеводороди.
9.1.1.2. Оксидиращи свойства
Регламент (ЕО) № 440/2008 не съдържа метод 
за определяне оксидиращите свойства на газовите 
смеси. Оценката на тези свойства се извършва по 
следния метод:
Методът се основава на сравнение на окси­
диращия потенциал на газове в смес с този на 
кислорода във въздуха. Концентрациите на газовете 
в сместа се изразяват в об.%.
Приема се, че газовата смес има същия или 
по-висок оксидиращ потенциал от въздуха, ако е 
изпълнено следното условие:
∑ xiCi ≥ 21,
където: хi е концентрацията на газа i в об. %,
Ci е коефициентът на кислородния еквивалент. 
В този случай сместа се класифицира като 
оксидираща и се обозначава с фразата R8.
Коефициенти на еквивалентност между окси­
диращите газове и кислорода:
Коефициентите, използвани в изчислението за 
определяне на оксидиращата способност на някои 
газове в смес по отношение на оксидиращата 
способност на кислорода във въздуха, посочени 
в т. 5.2 на ISO стандарт ISO 10156, публикуван 
на 15 декември 1990 г. (ново издание от 1996 г.), 
са, както следва:
О2 1
N2О 0,6
Когато в този стандарт не е посочена стойност 
за коефициента на кислородния еквивалент С на 
даден газ, се приема стойност 40.
9.1.2. Етикетиране
За преносими газови бутилки изискванията 
към етикетирането се считат за изпълнени, когато 
то е в съответствие с глава втора, раздел III от 
наредбата.
За газови бутилки с воден капацитет, по-малък 
или равен на 150 литра, форматът и размерите 
на етикета могат да следват указанията на ISO 
стандарт ISO/DP 7225. В този случай етикетът 
може да носи генеричното или промишленото/
търговското наименование на сместа, при условие 
че опасните химични вещества в нейния състав 
са отбелязани върху газовата бутилка ясно и не­
заличимо. Информацията по глава трета, раздел 
IV от наредбата може да се предостави върху 
информационна табела или етикет, прикрепен 
върху контейнера.
9.2. Газови бутилки, предназначени за смеси, 
съдържащи ароматизиран пропан, бутан или втеч­
нен нефтен газ (ВНГ)
Пропан, бутан и втечнен нефтен газ са кла­
сифицирани в таблица 3.2 от приложение № VI 
към Регламент (ЕО) № 1272/2008. Въпреки това 
те не представляват опасност за здравето на хо­
рата, когато са пуснати на пазара в херметични 
бутилки за многократно пълнене или в бутилки 
за еднократна употреба съгласно EN 417.