Държавен вестник, бр. 39, 2010 г., стр. 7

БРОЙ  39	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  7  
(б) достатъчна информация, която да позволи 
на компетентния орган на замолената държава:
(i) основателно да предположи, че съответ­
ното физическо или юридическо лице е въвле­
чено в престъпление и че банки и финансови 
небанкови институции, които са разположени 
на територията на замолената държава, могат 
да разполагат с исканата информация;
и
(ii) констатира, че търсената информация е 
свързана с досъдебно или съдебно производство;
(в) доколкото е възможно, информацията 
относно коя банка или финансова небанкова 
институция може да е въвлечена, както и 
друга информация, наличието на която може 
да допринесе за ограничаване на обхвата на 
разследването.
3. Освен ако впоследствие не настъпи промя­
на чрез размяна на дипломатически ноти между 
Европейския съюз и Съединените американски 
щати, молбите за взаимна правна помощ на 
основание този член се предават между:
(а) за Република България – Върховната 
касационна прокуратура за досъдебната фаза и 
Министерството на правосъдието за съдебната 
фаза; и
(б) за Съединените американски щати – от­
говарящото за България аташе от:
(i) Министерството на правосъдието на Съе­
динените американски щати, Администрацията 
за прилагане на законодателството, отнасящо 
се за наркотични вещества, по отношение на 
въпроси в нейната компетентност;
(ii) Министерството на вътрешната сигурност 
на Съединените американски щати, Бюрото 
за прилагане на законодателството, свързано 
с емиграцията и митниците, по отношение на 
въпроси в неговата компетентност;
(iii) Министерството на правосъдието на 
Съединените американски щати, Федералното 
бюро за разследване, по отношение на всички 
други въпроси.
4. Република България и Съединените 
американски щати ще си предоставят правна 
помощ по този член във връзка с изпиране 
на пари и терористична дейност, наказуеми 
съгласно правото на молещата и на замолена­
та страна, както и за други видове престъпна 
дейност, за които двете страни могат взаимно 
да се уведомят.
5. Помощ по този член не може да бъде 
отказана по съображения за банкова тайна.
6. Замолената държава отговаря на молба за 
представяне на документи, които са свързани 
със сметките или с транзакции, установени 
по този член, в съответствие с вътрешното є 
законодателство.
Член 2
Съвместни екипи за разследване
1. Съвместните екипи за разследване могат 
да бъдат създадени и да оперират в съответните 
територии на Република България и на Съеди­
нените американски щати с цел улесняване на 
наказателните досъдебни и съдебните производ­
ства, в които участват Съединените американски 
щати и една или повече държави – членки на 
Европейския съюз, ако Република България и 
Съединените американски щати преценят, че 
това е подходящо.
2. Процедурите, по които трябва да работи 
екипът, относно неговия състав, продължител­
ност на действие, местоположение, организация, 
функции, цел и условия за участие на членовете в 
един екип в дейности по разследване, провеждани 
на територията на друга държава, се договарят 
между компетентните органи за досъдебно или 
съдебно производство на престъпления, които 
всяка съответна държава определя. 
3. Компетентните органи, определени от 
съответните държави, контактуват директно 
помежду си за нуждите на създаването и 
функционирането на екипите освен в случаите, 
когато поради изключителната сложност, ши­
рокия обхват или други обстоятелства, които 
предполагат нуждата от по-централизирана 
координация по един или повече аспекти, 
държавите могат да договарят други подходящи 
начини на връзка за тази цел.
4. Когато съвместен екип за разследване има 
нужда да предприеме действия по разследване 
в една от държавите, които са създали екипа, 
член на екипа от тази държава може да поиска 
от нейните компетентни органи да предприемат 
тези действия, без да е необходимо другите 
държави да подават молба за взаимна правна 
помощ. Стандартните процедури, необходими 
за предприемане на мярката в тази държава, 
са приложимите процедури при вътрешни 
действия по разследване.
Член 3
Видеоконференция
1. Използването на технология на видео-
пренос е налице между Република България 
и Съединените американски щати за вземане 
на показания от свидетел или експерт, който 
се намира в замолената държава, по произ­
водство, за което е налице взаимна правна 
помощ. Когато не са уточнени в този член, 
условията, които уреждат тази процедура, са 
тези, които са предвидени в законодателството 
на замолената държава.
2. Молещата държава поема разноските, 
свързани със създаването и обслужването на 
видеопреноса, освен ако не е уговорено друго 
между молещата държава и замолената държава. 
Други разходи, които възникват при предоста­
вяне на помощ (включително разходи, свързани 
с придвижването на участниците в замолената 
държава), се поемат по споразумение между 
молещата държава и замолената държава.
3. Молещата държава и замолената дър­
жава могат да се консултират, за да улеснят 
разрешаването на правни, технически или ло­
гистични въпроси, които могат да възникнат 
при изпълнение на молбата.
4. Без да се накърнява съдебната практика 
по законодателството на молещата държава, 
умишленото даване на невярна декларация 
или друга форма на лъжесвидетелстване на