Държавен вестник, бр. 49, 2012 г., стр. 3

БРОЙ  49	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  3  
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 7
от 19 юни 2012 г.
по конституционно дело № 2 от 2012 г.
Конституционният съд в състав: председа­
тел: Евгени Танчев, членове: Емилия Друмева, 
Владислав Славов, Димитър Токушев, Благо­
вест Пунев, Пламен Киров, Красен Стойчев, 
Георги Петканов, Цанка Цанкова, Стефка 
Стоева, Румен Ненков, Кети Маркова, при 
участието на секретар-протоколиста Милена 
Петрова разгледа в закрити заседания на 12 
и 19 юни 2012 г. конституционно дело № 2 от 
2012 г., докладвано от съдията Благовест Пунев.
Производството е по реда на чл. 149, ал. 1, 
т. 2 и 4 от Конституцията.
Делото е образувано на 26.01.2012 г. по ис­
кане на 55 народни представители от 41-вото 
Народно събрание на основание чл. 149, ал. 1, 
т. 2 и 4 от Конституцията за установяване 
противоконституционност и несъответствие 
с общопризнатите норми на международно­
то право и с международните договори, по 
които България е страна, на чл. 34 и чл. 35 
от Кодекса на труда (КТ), изменени с § 2 и 
§ 3 от Закона за изменение и допълнение 
на Кодекса на труда (ЗИДКТ) (ДВ, бр. 7 от 
2012 г.), и чл. 414а КТ (обн., ДВ, бр. 26 от 
1986 г.; последно изменение, бр. 7 от 2012 г.), 
създаден с § 21 ЗИДКТ. 
В искането се поддържа, че оспорените 
текстове на § 2 и § 3 ЗИДКТ противоречат на 
чл. 49, ал. 1 и 2 от Конституцията, тъй като 
въведените с тях нови критерии ограничават 
свободното сдружаване на гражданите и 
синдикалните организации и съюзи за за­
щита на интересите им в областта на труда 
и социалното осигуряване, както и правото 
на работодателите да се сдружават в защита 
на своите стопански интереси. С посочените 
разпоредби се ограничава плурализмът и се 
отива към монополизъм в сдружаването на 
работници и работодатели, което изключва 
институционалния диалог между правител­
ство, работници и работодатели като основен 
елемент на социалната държава. По този 
начин се допуска и злоупотреба с права, 
тъй като се накърняват права и интереси на 
други, с което се нарушава и чл. 57, ал. 2 от 
Конституцията. Според вносителя на искането 
оспорените разпоредби не съответстват и на 
общопризнатите норми на международното 
право и на международните договори, по които 
България е страна – Конвенция № 87 от 1948 г. 
и Конвенция № 98 от 1948 г. на МОТ относ­
но правото на синдикално и работодателско 
сдружаване, Конвенция № 111/586 на МОТ, 
Хартата на основните права на Европейския 
съюз, Международния пакт за икономически, 
социални и културни права, Европейската 
социална харта и Всеобщата декларация за 
правата на човека.
В искането се поддържа още, че новосъз­
даденият чл. 414а КТ, който въвежда адми­
нистративна отговорност за работника или 
служителя, когато предоставя работната си 
сила без трудов договор – наказание глоба в 
трикратен размер на личните осигурителни 
вноски за социално и здравно осигуряване, 
е противоконституционен. Според вносите­
ля оспореният текст нарушава принципа на 
правовата държава, защото гражданите се 
санкционират, без да имат вина, тъй като 
работникът или служителят е по-слабата 
страна в трудовото правоотношение, вместо 
държавата чрез своите контролни органи да 
гарантира спазване на трудовото законода­
телство и да създаде условия за реализация 
на правото им на труд – нарушение на чл. 4, 
ал. 1 и чл. 48 от Конституцията. Поради това 
се иска от Конституционния съд да обяви § 2, 
§ 3 и § 21 ЗИДКТ за противоконституционни 
и несъответстващи на общопризнатите норми 
на международното право и на международ­
ните договори, по които България е страна.
С определение от 9.02.2012 г. искането е 
допуснато до разглеждане по същество, поради 
което производството по делото се намира 
във фазата на неговото решаване. Със същото 
определение като заинтересувани страни по 
него са конституирани Народното събрание, 
Министерският съвет, министърът на труда 
и социалната политика, министърът на фи­
нансите, Конфедерацията на независимите 
синдикати в България, Конфедерацията на 
труда „Подкрепа“, Асоциацията на индустри­
алния капитал в България, Конфедерацията на 
работодателите и индустриалците в България, 
Българската стопанска камара, Българската 
търговско-промишлена палата, Съюзът за 
стопанска инициатива, Българският съюз 
на частните предприемачи „Възраждане“, 
омбудсманът.  Писмени становища по дело­
то са постъпили от всички конституирани 
длъжника или взискателя в едно изпълнително 
производство не може да надвишава една десета 
от задължението, освен когато техният минима­
лен размер, определен в тарифата, надвишава 
този размер.“
§ 13. Параграфи 5 и 7 влизат в сила от 
1 януари 2013 г.
Законът е приет от 41-ото Народно събрание 
на 15 юни 2012 г. и е подпечатан с официалния 
печат на Народното събрание.
За председател на Народното събрание: 
Анастас Анастасов
5950