Държавен вестник, бр. 109, 2002 г., стр. 51

Б Р О Й  109
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  51
Оптическата плътност на двата разтвора се
измерва в следващите 5 min при 430 nm срещу
смес от 20 ml 95%-ен етанол (3.3) и 5,0 ml етано-
лов разтвор на натриева основа (3.6).
Изважда се стойността на оптическата плът-
ност на разтвор Б от тази на разтвор А. От тази
стойност се определя количеството никарбазин
чрез сравняване с калибровъчна крива 5.4.
5.4. Калибровка
25 ml от стандартния разтвор (3.8.3) се под-
лагат на хроматографиране, както е указано в
т. 5.2. Порция (б) на елюата се налива в граду-
ирана бюрета (4.7) и разпределя в мерителни
колби от 25 ml в обеми, както следва: 2; 4; 6; 8
и 10 ml (отговарящи съответно на 0,025; 0,050;
0,075; 0,100 и 0,125 mg никарбазин). Във всяка
колба се добавят 5 ml етанолов разтвор на нат-
риева основа (3.6), обемите се допълват с 95%-
ен етанол (3.3) и се смесват добре.
Оптическата плътност на разтворите се из-
мерва в следващите 5 min при 430 nm срещу
смес от 20 ml 95%-ен етанол (3.3) и 5 ml етано-
лов разтвор на натриева основа (3.6).
Калибровъчната крива се построява, като се
нанасят значенията за оптическата плътност
по ординатата, а съответните количества ни-
карбазин в mg—по абсцисата.
6. Пресмятане на резултати
Съдържанието на никарбазин в mg на ки-
лограм проба се дава от формулата:
A/W*F*10 000 ,
където:
А е количеството никарбазин в mg, както е
определено при фотометричното измерване;
W—теглото на порцията за изследване в гра-
мове;
F—коефициент на разреждане (възможно
направено в т. 5.1).
7. Повторяемост
Разликите между резултатите от две пара-
лелни определяния, проведени върху една и съща
проба, не трябва да надвишават:
• 10 ppm, като абсолютна стойност—за съ-
държание на никарбазин по-малко от 100 ppm;
• 10% като относителна стойност—за съдър-
жание между 100 и 5000 ppm;
• 500 ppm като абсолютна стойност—за съ-
държание между 5000 и 10 000 ppm;
• 5% като относителна стойност—за съдър-
жание над 10 000 ppm.
ХХХVI. Определяне на менадион (витамин
K3)
1. Цел и обхват
Този метод дава възможност за определяне
количеството на менадион (витамин К3) в про-
дукти за изхранване на животни, концентрати и
премикси. Долната граница на определянето е
1 ppm.
2. Принцип
Пробата се екстрахира с разреден етанол.
Сместа се избистря с разтвор на танин и се цен-
трофугира. Екстрактът се обаботва с разтвор
на натриев карбонат; освободеният менадион
се екстрахира с 1,2-дихлоретан. В зависимост
от съдържанието на менадион дихлоретанови-
ят екстракт се обработва или директно, или след
изпаряване. Обработването се извършва с 2,4-
динитрофенилхидразин в етанол, подкислен със
солна киселина. Полученият хидразон, обрабо-
тен с излишък от амоняк, образува синьозеле-
но оцветен комплекс, чиято оптическа плът-
ност се измерва при 635 nm.
3. Реактиви:
3.1. етанол, 96% (о/о);
3.2. етанол (3.1), разреден до 40% с вода;
3.3. разтвор на танин, 10% (т/о)—приготвя
се от пречистен, пулверизиран танин;
3.4. 1,2-дихлоретан, ч.з.а.;
3.5. разтвор на безводен натриев карбонат,
ч.з.а., 10%, (т/о);
3.6. солна киселина, 37% (т/о), плътност 1,19;
3.7. абсолютен алкохол, ч.з.а.;
3.8. реактив с 2,4-динитрофенилхидразин—
40 mg 2,4-динитрофенилхидразин, ч.з.а., се раз-
тварят при кипене в около 40 ml абсолютен
алкохол (3.7); оставя се да се охлади и се прена-
ся в мерителна колба от 50 ml; добавя се 1 ml
солна киселина (3.6.) и обемът се допълва с аб-
солютен алкохол (3.7.); приготвя се непосредс-
твено преди употреба;
3.9. амоняк, 25% (т/о), плътност 0,91;
3.10. смес на амоняк с етанол—смесва се 1
обем етанол (3.7) с 1 обем амоняк (3.9).
3.11. стандартни разтвори на менадион—
разтварят се 20 mg менадион (витамин К3) в
1,2-дихлоретан (3.4) и обемът се довежда до 200
ml. Аликвоти от този резервен разтвор се раз-
реждат с 1,2-дихлоретан (3.4) така, че да се по-
лучи серия от разтвори, с концентрации между
2 и 10 mg/ml; тези разтвори трябва да бъдат свежо
приготвени.
4. Апаратура:
4.1. механична клатачка;
4.2. центрофуга (3000—5000 min-1);
4.3. делителни фунии от 100 и 250 ml с шли-
фови запушалки;
4.4. ротационен вакуумизпарител с колби от
250 ml;
4.5. водна баня;
4.6. спектрофотометър с кювети от 10 mm.
5. Процедура
Забележка: Всички операции трябва да бъдат прове-
дени далеч от пряка светлина, с използване на оборудва-
не от тъмно стъкло, където е необходимо.
5.1. Проба за изследване
От фино раздробената проба се взема проба
за изследване, в зависимост от предполагаемо-
то съдържание на менадион, напр.:
от 0,1 до 5 g, за концентрати и премикси;
от 20 до 30 g, за продукти за изхранване на
животни.
Пробата се пренася незабавно в колба от 250
ml с шлифована запушалка.
5.2. Екстракция