Държавен вестник, бр. 74, 2010 г., стр. 12

СТР.  12	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  74 
3. при автомагистрали и първокласни пъти­
ща, скоростни градски и градски магистрали, 
като имат три светлоотразителни ивици, ко­
ито са от светлоотразително фолио минимум 
клас II – конуси с височина 700 – 750 mm.
(4) Върхът на конуса може да е пригоден 
за поставяне на допълнително сигнализиращо 
средство.
Чл. 14. (1) Бариерата (С3.1) се използва за 
сигнализиране на част от платното за движение 
или на площи, временно забранени за движение.
(2) Бариерата е оцветена от едната или от 
двете си страни с успоредни бели и червени 
светлоотразителни ивици, насочени перпен­
дикулярно към платното за движение, които 
през нощта и в други случаи на слаба види­
мост трябва да се комбинират със светлинен 
източник (С16).
(3) Бариерата се поставя хоризонтално – 
надлъжно или напречно на пътното (улично) 
платно на стойки така, че разстоянието от 
повърхността на пътната настилка до горния 
ръб на бариерата да е 1000 mm.
(4) При автомагистрала, първокласен път 
или скоростна градска и градска магистрала 
светлоотразителните ивици на бариерата трябва 
да са от минимум клас II светлоотразително 
фолио.
Чл. 15. (1) Въжето с червени флагчета или с 
червени светлоотразителни елементи (С3.2) се 
използва за сигнализиране на част от платното 
за движение или на площи, временно забранени 
за движение.
(2) Флагчетата по ал. 1 са с триъгълна или 
правоъгълна форма, с червен цвят и се окачват 
на въжето на разстояние едно от друго от 600 
до 900 mm.
(3) Въжето се окачва на стойки или на 
стабилно закрепени колчета на височина от 
800 до 1000 mm от повърхността на пътната 
настилка или терена.
(4) Въжето може да има вътрешно освет­
ление на редуващи се жълти и червени ивици.
(5) На въжето могат да се окачват светлинни 
източници на разстояние един от друг от 1,50 
до 5,00 m.
(6) Светлинните източници по ал. 5 трябва 
да отговарят на изискванията по чл. 20.
Чл. 16. (1) Лентата, ярко оцветена или с 
успоредни бели и червени ивици (С3.3), се из­
ползва за сигнализиране на част от платното за 
движение или на площи, временно забранени 
за движение.
(2) Лентата е с широчина от 50 до 100 mm. 
Ивиците є са насочени перпендикулярно към 
платното за движение.
(3) Лентата се окачва на стойки или на 
стабилно закрепени колчета така, че разсто­
янието от повърхността на пътната настилка 
или терена до горния ръб на лентата да е от 
800 до 1000 mm.
Чл. 17. (1) Ограничителната табела (С4) се 
използва за сигнализиране на изменение на 
широчината на платното за движение.
(2) Ограничителната табела се поставя на 
самостоятелна стойка, чийто горен край е при­
годен за монтиране на светлинен източник (С16) 
или на пътен знак Г9 „Преминаване отдясно на 
знака“ или Г10 „Преминаване отляво на знака“.
Чл. 18. (1) Табелите с направляващи стрелки 
се използват за указване на:
1. изменение на посоката на движение в 
завой – табела С6.1;
2. „Т“-образно кръстовище – табела С6.2;
3. препятствие на платното за движение – та­
бела С6.3;
4. изменение на посоката на движение в 
завой при ограничена видимост – табела С7.
(2) Табелите С6 имат формата на правоъгъл­
ник, върху който са нанесени червени и бели 
стрелки, и се поставят, както следва:
1. табели С6.1 и С6.2 – хоризонтално спрямо 
платното за движение;
2. табела С6.3 – вертикално спрямо платното 
за движение.
(3) Табелата С7 има квадратна форма, бял 
фон и червена стрелка, чийто връх сочи посо­
ката на движение.
Чл. 19. (1) Светлоотразителните кабари (С15) 
се използват за сигнализиране на границата, от­
деляща противоположните посоки за движение, 
на границата на площи, забранени за движение, 
и за очертаване на специално обособени пътни 
ленти при въвеждане на ВОБД. Светлоотра­
зителните кабари се поставят върху единични 
и двойни непрекъснати линии, както и върху 
линии, очертаващи границите на платното за 
движение или на площи, забранени за движение.
(2) Светлоотразителният елемент е с жълт 
цвят.
(3) В зависимост от броя и разположението 
на светлоотразителните елементи кабарите са:
1. еднопосочни – един странично разположен 
елемент по посока на движението;
2. двупосочни – два странично разположени 
елемента, по един за всяка посока на движение.
Чл. 20. Светлинните източници, подаващи 
мигаща жълта светлина (С16), трябва да са 
устойчиви на променливи метеорологични 
условия и да са лесно сменяеми. Те се захран­
ват от електрическата мрежа или от локални 
източници на електрическа енергия.