Държавен вестник, бр. 6, 2007 г., стр. 34

С Т Р .  34
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  6
Чл. 34. Когато половината или повече от
половината от пробите, взети по чл. 31, ал. 3, са
положителни, собственикът на животновъдния
обект решава дали да се вземат официални проби
от всички животни в обекта, или те да бъдат
умъртвени съгласно чл. 33.
Чл. 35. (1) В срок до 12 месеца от установя-
ване на незаконно лечение всички животновъд-
ни обекти, притежавани от същия собственик,
се подлагат на ежемесечни проверки за конт-
рол на установените остатъци или остатъци от
същата група.
(2) В зависимост от установеното нарушение:
1. животновъдните обекти, от които произ-
хождат животните, се подлагат на засилени
проверки за установяване произхода на устано-
вените остатъци или субстанции;
2. на засилени проверки подлежат достав-
чици, от които животновъдните обекти по т. 1
са закупували фуражи (включително медика-
ментозни).
(3) Когато в животновъден обект, от който
произхождат засегнатите животни, има въведе-
на система за самоконтрол, резултатите от нея
не се зачитат и контролът върху обекта се поема
изцяло от контролния орган за срока по ал. 1.
Чл. 36. (1) В случаите по чл. 16 животно-
въдните обекти се подлагат на допълнителни
проверки по чл. 27, ал. 3, т. 5.
(2) Проверки по ал. 1 се извършват и в други
животновъдни обекти, собственост на същото
лице, и в обекти за доставка на животни, суро-
вини и храни, от които те се доставят в прове-
рявания обект.
Чл. 37. (1) Когато в кланица възникне съм-
нение или има доказателство за незаконно ле-
чение на животни или когато животни са тре-
тирани със забранени субстанции, официални-
ят ветеринарен лекар:
а) разпорежда животните да бъдат умъртве-
ни отделно от останалите партиди животни,
постъпили в кланицата;
б) задържа трупното месо и вътрешните
органи от съмнително засегнатите животни,
взема проби за лабораторно изследване за на-
личие на съответни субстанции.
(2) Когато получените резултати докажат
наличието на търсените субстанции,  официал-
ният ветеринарен лекар изпраща трупното месо
и вътрешните органи за обезвреждане в пред-
приятията по чл. 33, ал. 2.
(3) Обезвреждането се извършва по чл.33,
ал. 2 за сметка на собственика на животните.
Чл. 38. (1) Когато в кланица възникне съм-
нение или има доказателство, че животни са
били лекувани с разрешени субстанции, без да
е  спазен карентният им срок, официалният
ветеринарен лекар отлага умъртвяването на
животните, докато се увери, че остатъчните
количества на ФАС не надвишават МДОК, като
в тези случаи срокът на отлагане не може да
бъде по-кратък от карентния срок, посочен в
упътването за употреба на съответен ВМП.
Разходите при отлагане на умъртвяването на
животните се поемат от собственика им.
(2)  Когато инфраструктурата или оборудва-
нето на кланицата не позволява клането да се
отложи и едновременно с това да се спазят изис-
кванията за хуманно отношение при клане на
животни, клането им се допуска преди изтича-
не на карентния срок.
(3) В случаите по ал. 2 ветеринарният лекар
поставя под забрана трупното месо и вътреш-
ните органи до получаване на резултат от лабо-
раторно изследване на официална проба/и.
(4) За консумация от хора се допуска само
месо и вътрешни органи, в които остатъчните
количества не превишават МДОК за съответ-
ната субстанция или ВМП.
Чл. 39. Трупно месо, суровини и храни от
животински произход, в които са установени
остатъчни количества, по-високи от МДОК, се
обявяват за негодни за консумация от хора по
чл. 257, ал. 1, т. 1 ЗВД.
Чл. 40. (1) Когато НВМС установи, че в жи-
вотновъден обект, производствено предприятие
или друг обект под контрол на НВМС има на-
личност, употребява се или се произвежда заб-
ранена субстанция или ВМП, подлага обекта на
засилени проверки.
(2) При повторно нарушение по ал. 1 НВМС
отнема документа за дейност на обекта със за-
повед на генералния директор.
(3) Когато произведена забранена субстан-
ция или ВМП по ал. 1 се изнася в трети страни,
чието законодателство не забранява употреба-
та им, НВМС не предприема мярката по ал. 2.
Чл. 41. Когато при проверка се установи
незаконно лечение на животни и при постъпи-
ло запитване от компетентните органи на ЕС,
НВМС предоставя информация, необходима за
проследяване и установяване на източника и
причината за незаконно лечение на животни
(за животните и за животновъдния обект, от
който произхождат, а в случай, че животните са
внесени, за произхода им).
Чл. 42. Националната ветеринарномеди-
цинска служба  предоставя информацията по
чл. 41 съгласно Наредба № 24 от 2006 г. за сът-
рудничество между НВМС, ветеринарните
служби на държавите—членки на Европейс-
кия съюз, и Европейската комисия при при-
лагане на ветеринарното законодателство
(ДВ, бр. 6 от 2006 г.).
Чл. 43. (1) Когато НВМС има основание да
счита, че държава членка не осъществява или
не е осъществила мерки за контрол върху оста-
тъци, НВМС уведомява централния компетен-
тен орган на държавата членка.
(2) Когато в отговор на уведомлението по
ал. 1 НВМС бъде информирана за предприети-
те от държавата членка мерки, но има основа-
ния да счита, че те не са съответни на наруше-
нието, търси съдействие от държавата членка
по ал. 1 за предприемане на съвместни дейст-
вия, като при необходимост може да извърши
проверка на място.
(3) Националната ветеринарномедицинска
служба информира ЕК в случаите по ал. 2 за
взетите решения и предприетите действия.