Държавен вестник, бр. 13, 2007 г., стр. 27

Б Р О Й  13
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  27
защитават достойнството и идентичността на
всички човешки същества и да гарантират на
всеки, без дискриминация, опазването на него-
вия интегритет и на другите му права и основни
свободи по отношение на приложения на био-
логията и медицината; член 13, който гласи, че
всяка интервенция, целяща да модифицира чо-
вешкия геном, може да бъде предприета само с
превантивна, диагностична или терапевтична
цел и само ако целта є не е да предизвика мо-
дификации в генома на  някой потомък; член
18.1, който гарантира защитата на ембриона in
vitro в процеса на изследванията, и член 18.2,
който забранява създаването на ембриони с из-
следователски цели.
2. Клонирането на клетки и тъкани се счита
по целия свят за етически приемлива ценна
биомедицинска технология. Въпреки това има
различни мнения за етичната допустимост за
клонирането на недиференцирани клетки с ем-
брионален произход. Каквито и мнения да съ-
ществуват срещу такива техники на клонира-
не, стандартите, изложени в Конвенцията за
човешките права и биомедицината, както вече
беше споменато, поставят точно дефинирани
бариери срещу злоупотребата с човешки ем-
бриони, тъй като тяхната съответна защита е
гарантирана и тяхното създаване за изследо-
вателски цели е забранено от член 18 на Кон-
венцията. По тази причина трябва да се прави
разлика в три отделни ситуации: клонирането
на клетки като техника, използването на клет-
ки от ембриони в техниката на клониране и
клонирането на човешки същества, например
чрез използване на техниката за разцепване на
ембриона или пренасяне на ядрото. Докато пър-
вата ситуация е напълно допустима от гледна
точка на етиката, втората трябва да бъде раз-
гледана от протокола за защита на ембриони-
те. Последствията от третата ситуация, пред-
вид  забраната за клониране на човешки съ-
щества, се намират в сферата на действие на
този протокол.
3. Преднамереното клониране на хора е за-
плаха за човешката идентичност, тъй като това
ще премахне законната защита срещу предре-
шаването на човешката генетична структура от
страна на трето лице. Освен това етичната обос-
новка за забраната за клониране на човешки
същества се базира първо и преди всичко на
човешкото достойнство, което е застрашено от
инструментализацията чрез изкуственото кло-
ниране на хора. Дори ако на теория си предста-
вим в бъдеще ситуация, която може да пред-
вижда изключване на инструментализацията на
изкуствено клониран човешки потомък, това
не може да се счита за достатъчен етичен аргу-
мент за клонирането на човешки същества.
Естествено получаващата се комбинация от гени
предлага повече свобода за човешките същест-
ва, отколкото предопределена генетична  ком-
позиция, и в интерес на всички лица е да се
запази принципът на произволния характер на
композицията от техните собствени гени.
4. Този протокол не представлява специфич-
на позиция по отношение на приемливостта за
клониране на клетки и тъкани за изследовател-
ски цели, което води до медицински приложе-
ния. Може да се каже, че клонирането като
биомедицинска техника представлява важен
инструмент за развитието на медицината, осо-
бено при разработване на нови терапии. Клау-
зите на протокола не бива да се приемат като
забрана на техниката на клониране в клетъчна-
та биология.
5. Въпреки това протоколът поставя ясно
очертани бариери срещу опитите да се произ-
веждат изкуствено генетично идентични човеш-
ки същества. Протоколът не разглежда хормо-
налната стимулация за третиране на безплоди-
ето при жените, което може да доведе до раж-
дане на близнаци. Той ясно разграничава гене-
тичната идентичност от разделянето на един и
същи набор от ядрени гени, което означава, че
всяка интервенция чрез разделяне на ембриона
или техника за пренасяне на ядрото с цел създа-
ване на човешко същество, генетически иден-
тично с друго човешко същество, независимо
дали живо или мъртво, е забранена.
6. В съответствие с подхода, следван при
изготвянето на Конвенцията за човешките пра-
ва и биомедицината, беше решено да се предос-
тави на вътрешното законодателство да дефи-
нира обхвата на израза “човешко същество” за
целите на прилагането на този протокол.
7. Терминът “ядрен” означава, че само гени-
те на ядрото—но не и гените на митохондрии-
те—се разглеждат по отношение на идентич-
ността, поради което забраната за клониране
на човешки същества се отнася също и за всич-
ки методи за пренасяне на ядрото с цел създа-
ване на идентични човешки същества. Изразът
“същият набор от ядрени гени” отчита факта,
че в процеса на развитието някои гени могат да
претърпят соматична мутация. Следователно
монозиготните близнаци, които са се развили
от едно-единствено оплодено яйце, имат един и
същи набор от ядрени гени, но може да не бъдат
100% идентични по отношение на всички техни
гени. Важно е да се отбележи, че този протокол
няма предвид някаква дискриминация по отно-
шение на естествените монозиготни близнаци.
8. Протоколът е важен етап от изготвяне-
то на добре дефинирани етични и правни по-
зиции в областта на репродуктивната меди-
цина. Съвместно с клаузите на членове 1, 13,
14 и 18 на конвенцията той съхранява важни-
те етични принципи, които ще създадат осно-
вата за по-нататъшното развитие на биологи-
ята и медицината в тази област не само сега,
но и в бъдеще.
86253