Държавен вестник, бр. 51, 2020 г., стр. 17

БРОЙ  51	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  17  
ЗАКОН
за управление на агрохранителната верига
Г л а в а  п ъ р в а
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Чл. 1. Този закон урежда:
1. органите, осъществяващи държавната 
политика, официалния контрол и други офи-
циални дейности по агрохранителната верига; 
2. органите, осъществяващи оценка на 
риска по агрохранителната верига и обмен 
на информация за риска по агрохранителната 
верига;
3. общите изисквания при осъществяване 
на официален контрол и други официални 
дейности по агрохранителната верига на те-
риторията на Република България;
4. специфичните изисквания при осъщест-
вяване на официален контрол и други офици-
ални дейности върху храните на територията 
на Република България;
5. условията и реда за:
а) разработване и изпълнение на Многого-
дишен национален план за контрол (МНПК);
б) вземане на проби, определяне на лабо-
ратории за целите на официалния контрол 
и на национални референтни лаборатории; 
6. координацията и взаимодействието на 
органите на официалния контрол по агро­
хранителната верига с други органи;
7. осъществяването на административна 
помощ и сътрудничество в областта на аг-
рохранителната верига между компетентните 
органи на Република България, другите дър-
жави членки, Европейската комисия и другите 
институции на Европейския съюз;
8. използването на територията на Републи-
ка България на системата за управление на 
информацията относно официалния контрол 
(IМSOC) съгласно Регламент за изпълнение 
(ЕС) 2019/1715 на Комисията от 30 септември 
2019 г. за определяне на правила за функцио­
нирането на системата за управление на 
информацията относно официалния контрол 
и нейните компоненти (ОВ, L 261/37 от 14 ок-
томври 2019 г.);
9. мерките при управление на кризи и 
извънредни ситуации по агрохранителната 
верига;
10. финансирането на дейности, свързани 
с официалния контрол и други официални 
дейности по агрохранителната верига.
Г л а в а  в т о р а
КОМПЕТЕНТНИ ОРГАНИ ПО АГРОХРА-
НИТЕЛНАТА ВЕРИГА
Раздел І
Органи, осъществяващи държавната поли-
тика по агрохранителната верига
Чл. 2. (1) Министърът на земеделието, хра-
ните и горите, министърът на здравеопазване-
то и министърът на икономиката провеждат 
държавната политика по агрохранителната 
верига.
(2) Министърът на околната среда и водите 
и министърът на земеделието, храните и горите 
провеждат държавната политика в областта на 
генетично модифицирани организми (ГМО) по 
Закона за генетично модифицирани органи-
зми и координират дейността на контролните 
органи, свързани с прилагането на закона.
Чл. 3. Министърът на земеделието, храните 
и горите провежда държавната политика по 
отношение на:
1. здравето на растенията;
2. здравето на сухоземните и водните 
животни – отглеждани или диви, както и на 
ембрионите и зародишните продукти; 
3. хуманното отношение към животните;
4. ветеринарномедицинските продукти и 
употребата на ин-витро диагностични вете-
ринарномедицински средства;
5. фуражите;
6. безопасността, защитата на здравето и 
интересите на потребителите при производ-
ството, дистрибуцията и пускането на пазара 
на храни, с изключение на бутилираните на-
турални минерални, изворни и трапезни води, 
етиловия алкохол, дестилатите от земеделски 
произход и спиртните напитки;
7. страничните животински продукти и 
производните продукти, непредназначени за 
консумация от човека;
8. генетично модифицираните храни и 
фуражи, с изключение на освобождаването 
на ГМО в околната среда;
9. лабораториите в системата на Минис-
терството на земеделието, храните и горите, 
в които се извършват анализи, изпитвания и 
диагностика на елементи на агрохранител-
ната верига;
10. зоонозите;
11. растителния репродуктивен материал 
и генетичните ресурси в растениевъдството; 
12. генетичните ресурси в животновъдство-
то и развъдната дейност с тях;
13. остатъците от ветеринарномедицин-
ските продукти;
14. продуктите за растителна защита, то-
ровете, подобрителите на почва и почвените 
субстрати;
15. пушилните кондензанти, първичните 
катранови фракции и пушилните аромати-
занти;
16. лозаро-винарския сектор;
17. биологичното производство и етикети-
рането на биологични продукти;
18. производството и етикетирането на 
храни и продукти със защитени наименования 
за произход, защитени географски указания и 
на храни с традиционно специфичен характер 
и използването на незадължителния термин 
за качество „планински продукт“.
Чл. 4. Министърът на здравеопазването 
провежда държавната политика по отноше-
ние на: