Държавен вестник, бр. 53, 2010 г., стр. 33

БРОЙ  53	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  33  
1.2.4. При уточнена диагноза или продължаващи 
диференциално-диагностични търсения пациентът 
се хоспитализира в хирургична клиника/отделение:
1.2.4.1. за динамично наблюдение – предава 
се на дежурния хирург или на ръководителя на 
хирургичния екип; 
1.2.4.2. за оперативно лечение – уведомява се 
ръководителят на хирургическия екип и персоналът 
на операционния блок; 
1.2.4.3. писмено в „История на заболяването“ 
(ИЗ) се отразяват назначенията за по-нататъшна 
диагностика, лечение, предоперативна подготовка 
и др.; 
1.2.4.4. при необходимост и в зависимост от 
заболяването или възрастта на пациента се осъ­
ществяват консултации с кардиолог, анестезиолог, 
педиатър и др. 
1.2.5. Приетите за болнично лечение пациен­
ти се подлагат на пълна или частична хигиенна 
обработка.
2. Предоперативен период
2.1. Клиничен диагностичен преглед (КДП)
2.1.1. Изяснява характера на заболяването, не­
говата органна локализация и топика, влиянието 
или засягането от основното заболяване на съседни 
органи и системи, необходимостта от оперативно 
лечение (показания за операция), нейния очакван 
обем, избор на оперативен достъп и оперативна 
техника, прогноза за очаквания резултат и изход.
2.1.2. КДП на хирургично болен в извънболнич­
ни условия се провежда от общопрактикуващ лекар 
или лекар с придобита специалност с хирургична 
насоченост в амбулатория за специализирана 
медицинска помощ. Свързан е с уточняването на 
възможностите за амбулаторно лечение.
2.1.3. При изчерпване на диагностичните въз­
можности на извънболничната помощ, при уточ­
нена насочваща или сигурна диагноза, представля­
ваща показание за оперативно лечение, пациентът 
подлежи на хоспитализация за прецизиране на 
диагнозата и необходимостта от операция.
 2.1.4. КДП като част от диагностичния процес 
включва следните основни компоненти:
2.1.4.1. анамнеза, насочена към уточняване на 
основното заболяване, неговата органна локализа­
ция, характер, разпространение на съседни органи 
и структури, наличие на спешни индикации за 
операция;
2.1.4.2. физикален преглед, насочен към уточня­
ване на органната локализация на заболяването, 
неговото разпространение и/или ангажиране на 
съседни органи и структури, стадии на онколо­
гично заболяване, симптоми, подкрепящи тезата 
за спешно състояние или спешни индикации за 
операция;
2.1.4.3. назначаване и провеждане на биохи­
мични, микробиологични, вирусологични и други 
лабораторни изследвания, насочени към уточняване 
на основното заболяване и неговите усложнения;
2.1.4.4. назначаване и изпълнение на инструмен­
тални изследвания в обем, уточняващ характера 
на основното заболяване и неговите усложнения, 
прецизиращ индикациите за операция, евентуалния 
необходим лечебен обем на операцията, възмож­
ните варианти на оперативно или алтернативно 
нехирургическо третиране на заболяването;
2.1.4.5. провеждане на консултации със специа­
листи от други клинични специалности, насочени 
към уточняване на диагнозата, показанията за 
операция и причините за спешност.
2.2. Клиничен преглед за оценка на оперативния 
риск (КПООР) 
2.2.1. Уточнява общото състояние на пациента, 
наличието на придружаващи заболявания, риско­
вете от анестезията и операцията и евентуалните 
усложнения, които биха могли да настъпят, в 
резултат на което се уточнява оперативният риск 
и факторите, които го повишават.
2.2.2. КПООР може да бъде започнат от об­
щопрактикуващ лекар или лекар с придобита 
специалност с хирургична насоченост от амбула­
тория за специализирана медицинска помощ, но 
представлява основно задължение на хирурга и 
анестезиолога от лечебното заведение за болнич­
на помощ при уточнени показания за операция 
и взето решение за извършване на планова или 
спешна хирургическа намеса.  
2.2.3. КПООР включва следните основни 
компоненти:
2.2.3.1. анамнеза, насочена към уточняване на 
минали заболявания, придружаваща патология 
и повлияване на общото състояние от основ­
ното заболяване, имащи значение за правилна 
оценка на оперативния риск, за вида и обема на 
предоперативната подготовка с цел максимално 
подобряване на кондицията на болния и осигу­
ряване на успешен и безпроблемен завършек на 
хирургичната намеса;
2.2.3.2. физикален преглед, насочен към ус­
тановяване на данни за здравното състояние на 
пациента, за наличието на придружаващи забо­
лявания или повлияване на статуса от основното 
заболяване или от минали страдания;
2.2.3.3. назначаване и провеждане на биохимич­
ни и други лабораторни тестове, на инструментални 
изследвания и консултации със специалисти от 
други клинични специалности, за да се обекти­
визира здравословното състояние на пациента с 
оглед правилната оценка на оперативния риск;
2.2.3.4. стандартният КПООР включва задъл­
жителни консултации с кардиолог, а за деца до 
18 години – с педиатър; този процес завършва 
с преданестезиологичен преглед/консултация с 
оценка на оперативния риск по скалата на ASA 
(American Society of Anaestesiologists) или друга 
възприета система, изграждане на становище за 
безопасността, индикациите и контраиндикациите 
на предстоящата анестезия, планиране на възмож­
ните анестетични техники и средствата за тяхното 
провеждане.
2.3. Преценка на оперативния риск
2.3.1. Окончателната преценка на оперативния 
риск се прави от хирург оператор при пациенти 
със спешни състояния и/или от лекарски хи­
рургичен колегиум. Тази преценка се съгласува 
с анестезиолог, а при наличие на специфични 
причини – и с други специалисти клиницисти 
(лекарски консилиум).
2.3.2. Заключителната оценка на оперативния 
риск се съобщава и обсъжда с пациента и него­
вите близки. При отказ от операция заради висок 
оперативен риск е необходимо информираното