Държавен вестник, бр. 86, 2012 г., стр. 103

БРОЙ  86	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  103  
Д Я Л  В Т О Р И
ФИЗИЧЕСКИ ХАРАКТЕРИСТИКИ
Г л а в а  ш е с т д е с е т  и  в т о р а
ВЕРТОЛЕТНИ ЛЕТИЩА НА ЗЕМНАТА 
ПОВЪРХНОСТ
Раздел I
Зони за краен подход за излитане и кацане 
(FATO)
Чл. 537. (1) На вертолетни летища, разполо­
жени върху земната повърхност, се предвижда 
най-малко една зона за излитане и краен етап 
на подход за кацане (FATO).
(2) Зоната FATO може да бъде разположена 
до летателната ивица, на ивицата за рулиране 
или в близост до тях.
(3) Спецификациите в глава тридесет и 
първа, раздел I се отнасят за вертолетни ле­
тища на земната повърхност. 
(4) При проектиране на водно вертолетно 
летище Главна дирекция „Гражданска въз­
духоплавателна администрация“ определя 
подходящи критерии.
(5) Размерите на маршрутите за рулира­
не и вертолетните местостоянки включват 
предпазна зона.
Чл. 538. (1) Зоната за краен подход за 
излитане и кацане (FATO) задължително е 
свободна от препятствия.
(2) Размерите на зоната FATO се определят:
1. за вертолетно летище, предназначено 
за вертолети опериращи с летателно-тех­
нически характеристики I клас – съгласно 
предписанията в Ръководството по летателна 
експлоатация на вертолета (HFM), но при 
липса на спецификация за широчина широ­
чината е необходимо да бъде не по-малка от 
най-големия цял размер (D) на най-големия 
вертолет, който ще използва зоната за краен 
подход за излитане и кацане (FATO);
2. за вертолетно летище, предназначено за 
вертолети, опериращи с летателно-технически 
характеристики II и III клас – с достатъчни 
размери и конфигурация (форма), за да се 
включи зона, в чиито граници може да се 
помести кръг с диаметър не по-малък от: 
а) 1 D на най-големия вертолет, когато 
максималната излетна маса (МТОМ) на 
вертолетите, които ще използват зоната за 
краен подход за излитане и кацане (FATO), 
е над 3175 kg;
б) 0,83 D на най-големия вертолет, кога­
то максималната излетна маса (МТОМ) на 
вертолетите, които ще използват зоната за 
краен подход за излитане и кацане (FATO), е 
3175 kg или по-малко.
(3) Когато изразът „зона за краен подход за 
излитане и кацане (FATO)“ не се използва в 
Ръководството по летателна експлоатация на 
вертолета (HFM), се използва минималната 
площ за кацане/излитане, определена в HFM 
за съответния използван полетен профил.
(4) Вертолетно летище, предназначено за 
вертолети, опериращи с летателно-технически 
характеристики II и III клас, с максимална 
излетна маса 3175 kg или по-малко, зоната за 
краен подход за излитане и кацане (FATO) е 
необходимо да бъде с достатъчни размери и 
конфигурация (форма), така че да включва 
площ, в чиито граници може да се помести 
кръг с диаметър не по-малък от 1 D. 
(5) При определяне на размерите на зоната 
FATO може да е необходимо да се отчитат и 
местните условия, като например надморската 
височина и температурата.
Чл. 539. (1) Средният наклон на зоната 
FATO във всяка посока е не повече от 3 на сто. 
(2) Локалният наклон на всяка част от 
зоната FATO е не по-голям от:
1. 5 на сто, ако вертолетното летище е 
предназначено за вертолети опериращи с 
летателно-технически характеристики I клас;
2. 7 на сто, ако вертолетното летище е 
предназначено за вертолети, опериращи с 
летателно-технически характеристики II и 
III клас.
Чл. 540. (1) Повърхността на зоната FATO:
1. следва да издържа въздействието на 
струята от носещия винт;
2. да няма неравности, които биха повли­
яли отрицателно на излитането и кацането 
на вертолетите;
3. да има носимоспособност, достатъчна 
за изпълнението на прекъснато излитане и 
кацане на вертолети, опериращи с летателно-
технически характеристики I клас.
(2) Повърхността на зоната за краен под­
ход за излитане и кацане (FATO), намираща 
се около зоната за приземяване и излитане 
(TLOF), предназначена за използване от вер­
толети, опериращи с летателно-технически 
характеристики II и III клас, е необходимо 
да може да издържа на статично натоварване.
(3) Зоната FATO е необходимо да осигурява 
влиянието на земята.
Раздел II
Участъци, свободни от препятствия на вер­
толетни летища
Чл. 541. (1) Когато е предвиден участък, 
свободен от препятствия на вертолетно лети­
ще, той се разполага след края на разполага­
емата зона за прекъснато излитане.
(2) Широчината на участъка, свободен от 
препятствия на вертолетно летище, не може 
да бъде по-малка от широчината на съответ­
ния участък за безопасност (УБ).
(3) Не се допуска повърхността на учас­
тък, свободен от препятствия на вертолетно 
летище, да „пробожда“ равнина с възходящ 
наклон 3 на сто и с долна граница – хори­
зонтална линия, минаваща през границата 
на зоната FATO.
(4) Обект, разположен в участък, свободен 
от препятствия на вертолетно летище, който