Държавен вестник, бр. 83, 2024 г., стр. 204

СТР.  204	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  83
(напр. приемане или отказ да приеме оставка), 
както е видно от Решение № 3 от 2024 г. по к. 
д. № 13/2023 г., определение от 12.12.2017 г. по 
к. д. № 8/2017 г., определение от 27.10.1992 г. 
по к. д. № 22/1992 г.
В настоящото дело се оспорва решението, с 
което е приета оставката на г-н Станимир Боя­
нов Михайлов като управител на Националната 
здравноосигурителна каса, без да бъде отчетено 
последвалото оттегляне на депозираната пред 
Народното събрание оставка. 
Видно от представените от Народното съб­
рание доказателства, писмото за оттегляне 
на оставката е депозирано след откриване на 
дебатите на заседанието, на което е прието 
оспореното решение, но очевидно (видно от 
протокола и отразената в него дадена почивка) 
преди самото гласуване на решението (стр. 55 
от стенографския протокол). 
Оставката е едностранно волеизявление, 
чиито мотиви са без значение и затова раз­
глеждането им не е задължителен елемент от 
процедурата по приемането є. Когато оставката 
е отправена до съответния адресат, тя трябва 
да бъде приета (Решение № 1 от 2017 г. по к. 
д. № 6/2016 г., Решение № 14 от 2013 г. по к. д. 
№ 13/2013 г.). Единствената задача на органа, 
пред който се депозира оставката, е да провери 
дали тя е израз на свободно формирана воля, 
а не е волеизявление, направено под въздейст­
вието на насилие, заплашване или измама, без 
при това да се обсъждат мотивите (Решение 
№ 2 от 2018 г. по к. д. № 8/2017 г., Решение 
№ 14 от 2013 г. по к. д. № 17/2013 г., Решение 
№ 11 от 1993 г. по к. д. № 15/1993 г.).
Същите изводи важат за оттеглянето на 
оставката, преди тя да бъде приета. Мотивите 
за оттегляне са без значение. Органът, до кой­
то е адресирана оставката, единствено следва 
да провери дали в нея ясно и недвусмислено 
е обективирано волеизявление, продукт на 
свободно формирана воля.
Включването на точка за разглеждането на 
оставката в дневния ред на Народното събра­
ние не отменя качеството „бъдещо несигурно 
събитие“ на това разглеждане. Възможни са 
разнообразни причини, поради което то да не 
се състои.
Не е състоятелен и доводът, че Народно­
то събрание има право на дискреция на кое 
изявление да даде приоритет. Ако би желало 
да отстрани от длъжност лицето, подало и 
оттеглило оставка, Народното събрание би 
трябвало да инициира друга процедура, чрез 
която да прекрати правомощията на веднъж 
избраното от него лице. В случая са налице 
две волеизявления, и двете на избраното лице. 
Второто действие (оттегляне) няма как да не 
отменя първото (подаване на оставката). В 
този смисъл е и Решение № 2 от 2018 г. по к. 
д. № 8/2017 г. От значение са единствено изра­
зената свободна воля и моментът на нейното 
достигане до адресата.
Оставката е акт на лична воля и се осъ­
ществява чрез едностранно волеизявление, но 
има свой адресат (Народното събрание). Тя се 
приема с решение (Решение № 14 от 2013 г. по 
к. д. № 17/2013 г.). Народното съб­рание преце­
нява дали оставката е извършена със свободна 
воля. Моментът, към който се извършва тази 
преценка, е моментът на приключване на де­
бата по приемането.
Оттеглянето на оставката по своята прав­
на природа и правна сила е еквивалентно на 
оставката, но с обратен смисъл. Оттеглянето 
е едностранно волеизявление, с което се ану­
лира друго едностранно волеизявление, преди 
първото да е породило правните си последици, 
чрез неговото приемане или неприемане от 
адресата. 
В Решение № 2 от 2018 г. по к. д. № 8/2017 г. 
Конституционният съд изрично е посочил: 
„Парламентарната процедура по приемане на 
оставка е установена в интерес на подалия я 
народен представител, поради което продъл­
жаването є е обвързано с неговата последна 
свободно изразена воля.“
Народното събрание прави своето воле­
изявление по приемането или неприемането 
на оставката чрез гласуване. До започването 
на гласуването със съответното обявление от 
председателя на Народното събрание оставка­
та може да се оттегли, защото тя все още не 
е породила правни последици и юридически 
факт на прекратяване на правомощията не е 
осъществен.
С оглед на това Конституционният съд 
приема, че с атакуваното решение Народното 
събрание се е произнесло по вече несъществу­
ващ предмет – оттеглено волеизявление, което 
вече не присъства в правния мир. Според чл. 19, 
ал. 1 от ЗЗО във връзка с чл. 84, т. 8 от Кон­
ституцията Народното събрание освобождава 
управителя на НЗОК при подадена оставка. 
Като е приело решение за освобождаване от 
длъжност при оттеглена оставка, Народното 
събрание се е произнес­ло без правно основание 
и така е нарушило принципа на правовата дър­
жава, прогласен в чл. 4, ал. 1 от Конституцията. 
Воден от горните съображения и на ос­
нование чл. 149, ал. 1, т. 2 от Конституцията 
Конституционният съд
Р Е Ш И :
Обявява за противоконституционно Реше­
нието за предсрочно прекратяване на мандата 
на управителя на Националната здравнооси­
гурителна каса на Народното събрание от 
17.04.2024 г. (ДВ, бр. 35 от 2024 г.).
Председател: 
Павлина Панова
6244