Държавен вестник, бр. 8, 2015 г., стр. 6

СТР.  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  8
всяка произтичаща от разпоредбите на тази 
Конвенция отговорност до размера на изпла­
тените суми.
12. Държава – страна по Конвенцията, не 
разрешава експлоатацията на кораб, плаващ 
под нейно знаме, за който се прилагат раз­
поредбите на този член, освен ако за същия 
има издадено удостоверение по параграфи 2 
или 15.
13. При спазване на разпоредбите на този 
член всяка държава – страна по Конвенци­
ята, гарантира съгласно националното си 
законодателство, че е сключена валидна за­
страховка или друго финансово обезпечение 
до посочения в § 1 размер за всеки кораб, 
който притежава разрешително за превоз на 
повече от дванадесет пътници, независимо от 
мястото на регистрацията му, и който влиза 
във или напуска пристанище на територията 
на тази държава, доколкото се прилага тази 
Конвенция.
14. Независимо от разпоредбите на § 5 
държава – страна по Конвенцията, може да 
уведоми генералния секретар, че за целите на 
§ 13 не се изисква от корабите да носят на борда 
си или да представят удостоверението по § 2, 
когато влизат във или напускат пристанища, 
намиращи се на нейна територия, при усло­
вие че държавата – страна по Конвенцията, 
която издава удостоверението, е уведомила 
генералния секретар, че разполага с достъпна 
за всички държави – страни по Конвенцията, 
документация в електронна форма, доказваща 
наличието на такова удостоверение и даваща 
възможност на държавите – страни по Конвен­
цията, да изпълнят задълженията си по § 13.
15. При липса на застраховка или друг 
вид финансово обезпечение по отношение 
на кораб, собственост на държава – страна 
по Конвенцията, съответните разпоредби 
от този член не се прилагат за този кораб, 
но корабът следва да притежава удостовере­
ние, издадено от компетентните органи на 
държавата по месторегистрация на кораба, 
удостоверяващо, че корабът е собственост на 
тази държава и отговорността му е обезпечена 
до размера, определен в съответствие с § 1. 
Удостоверението следва възможно най-точно 
определения в § 2 образец.“
Член 6 
Граници на отговорността при смърт 
и телесна повреда
Член 7 от Конвенцията се заменя със 
следния текст: 
„Член 7
1. Отговорността на превозвача при смърт 
или телесна повреда на пътник съгласно 
чл. 3 при никакви обстоятелства не може 
да превишава 400 000 разчетни единици за 
пътник за всеки отделен случай. В случай 
че съгласно правото на съда, сезиран със 
спора, обезщетението може да се определи 
под формата на периодични плащания, като 
капиталовата стойност на тези плащания не 
може да превишава посочената граница.
2. Държава – страна по Конвенцията, 
може да уреди определената в § 1 граница 
на отговорността с конкретни разпоредби в 
националното право, при условие че граница­
та на отговорността съгласно националното 
право, ако такава е предвидена, не е по-ниска 
от определената в § 1. Държава – страна по 
Конвенцията, която се възползва от предвиде­
ната в този параграф възможност, уведомява 
генералния секретар за приетата граница на 
отговорността или за обстоятелството, че не 
е установена такава граница.“
Член 7 
Граница на отговорността при загуба или 
повреда на багаж или превозни средства
Член 8 от Конвенцията се заменя със 
следния текст: 
„Член 8
1. Отговорността на превозвача при загу­
ба или повреда на ръчен багаж при никакви 
обстоятелства не може да превишава 2250 
разчетни единици за пътник и за превоз.
2. Отговорността на превозвача при загуба 
или повреда на превозни средства, включител­
но целия превозван във или върху превозното 
средство багаж, при никакви обстоятелства не 
може да превишава 12 700 разчетни единици 
за превозно средство и за превоз.
3. Отговорността на превозвача при загуба 
или повреда на багаж, различен от посочения 
в параграфи 1 и 2, при никакви обстоятелства 
не може да превишава 3375 разчетни единици 
за пътник, за превоз.
4. Превозвачът и пътникът могат да се 
споразумеят, че по отношение на отговор­
ността на превозвача се прилага самоучастие 
в размер до 330 разчетни единици в случай 
на вреда на превозно средство и до 149 раз­
четни единици за пътник в случай на загуба 
или повреда на друг багаж, като тази сума се 
приспада от стойността на погиналото или 
повредено имущество.“
Член 8
Разчетна единица и превръщане
Член 9 от Конвенцията се заменя със 
следния текст: 
„Член 9
1. Посочената в тази Конвенция разчетна 
единица е специалното право на тираж (СПТ), 
определено от Международния валутен фонд. 
Посочените в чл. 3, § 1, чл. 4а, § 1, чл. 7, § l 
и чл. 8 суми се превръщат в националната 
парична единица на държавата на съда, пред 
който е представен спорът, по стойността на