Държавен вестник, бр. 50, 2014 г., стр. 29

БРОЙ  50	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  29  
ВЪРХОВЕН  
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 16705 
от 13 декември 2013 г.
по административно дело № 12407 от 2013 г.
Върховният административен съд в състав: 
председател: Александър Еленков, и членове: 
Георги Георгиев и Анелия Ананиева, с участи-
ето на секретар-протоколиста Росица Тодорова 
разгледа административно дело № 12407 по 
описа за 2013 г. на Върховния администра-
тивен съд, шесто отделение, докладвано от 
председателя Александър Еленков.
Производство по чл. 191, ал. 1 от Админи-
стративнопроцесуалния кодекс (АПК).
Образувано е по жалба на Страшимир 
Василев Козаров, военноинвалид от София, 
срещу чл. 15, ал. 3 от Наредба № Н-9 от 
18.03.2011 г. за военно-почивното дело (изда-
дена от министъра на отбраната, обн., ДВ, 
бр. 29 от 2011 г.; доп., бр. 45 от 2012 г.), според 
която ветераните от войните, пенсионираните 
военнослужещи, военноинвалидите и военно-
пострадалите, както и членовете на техните 
семейства ползват военно-почивните домове и 
хотели, управлявани от Изпълнителна агенция 
„Военни клубове и военно-почивно дело“, в 
неактивния сезон според приложение № 1, т.е. 
от 11 септември до 19 юни за почивната база 
за летен отдих и от 1 април до 30 ноември 
за почивната база за зимен отдих.
Според жалбоподателя оспорената от него 
разпоредба не е съобразена с чл. 16 от Закона 
за военноинвалидите и военнопострадалите, 
според който военноинвалидите и военнопо-
страдалите имат право на отдих до 15 дни 
и профилактика и рехабилитация до 30 дни 
веднъж годишно в почивните бази и болнич-
ните бази по балнеология, рехабилитация 
и профилактика към Министерството на 
отбраната, т.е. правото на отдих на военно-
инвалидите и военнопострадалите в почив-
ните бази на Министерството на отбраната 
е без ограничение, основано на сезонност и 
експлоатационни периоди.
Процесуалният представител по пълномощ-
но на министъра на отбраната е изразил стано-
вище за неоснователност на жалбата, основано 
на следните фактически и правни доводи:
Право да ползват почивната база на Ми-
нистерството на отбраната при условия и 
по ред, определени с акт на министъра на 
отбраната, имат: 
а) военнослужещите от Министерството на 
отбраната, от структурите на пряко подчинение 
на министъра на отбраната и от Българската 
армия, както и членовете на техните семейства 
(чл. 226г ЗОВС); 
б) децата на загинали при или по повод 
изпълнение на службата военнослужещи и 
преживелият техен родител (чл. 226и ЗОВС); 
в) цивилните служители в МО и членовете 
на техните семейства (чл. 298а ЗОВС); 
г) пенсионираните военнослужещи, военно-
инвалидите, военнопострадалите и ветераните 
от войните, както и членовете на техните 
семейства (чл. 226ж ЗОВС).
Към този кръг от правоимащи лица след-
ва да бъдат включени и военнослужещите и 
членовете на техните семейства, които спо-
ред чл. 202а, ал. 1 от Закона за отбраната и 
въоръжените сили на Република България 
(ЗОВС) имат право на 7-дневна безплатна 
почивка в почивните бази на Министерството 
на отбраната след завръщане от операция или 
мисия извън територията на страната.
Очевидно е, според процесуалния пред-
ставител на министъра на отбраната, че се 
касае за голям кръг от правоимащи лица, 
ограничена леглова база и ограничен финансов 
ресурс, които факти следва да бъдат съвместно 
съобразени в нормативния акт на министъра 
на отбраната по чл. 226г, 226ж и 226и ЗОВС, 
така че да се постигне както отчитане на ма-
териалната база и възможностите на бюджета, 
така и предоставянето на реална възможност 
за ползване на предоставеното право от всяка 
група правоимащи лица.
Според прокурора от Върховната админи-
стративна прокуратура жалбата е подадена от 
надлежна страна, допустима е, но разгледана 
по същество, е неоснователна. Наредбата е 
издадена на основание чл. 226г, чл. 226ж, 
ал. 1 във връзка с чл. 202а, чл. 226и, ал. 1 и 
чл. 298а ЗОВСРБ. Кръгът лица, правоимащи 
за ползване на военно-почивните домове и 
хотели, управлявани от Изпълнителна агенция 
„Военни клубове и военно-почивно дело“ по 
Закона за отбраната и въоръжените сили на 
Република България по посочените текстове, са 
повече от лицата, посочени като правоимащи 
в Закона за военноинвалидите и военнопо-
страдалите. Тези разпоредби не визират само 
военноинвалидите и военнопострадалите, а 
са лица военнослужещи и техните семейства, 
лица, завърнали се от операции и мисии из-
вън територията на страната, и др., поради 
което следва да се зачита правото на всички 
групи лица и възможността и капацитетът на 
материално-техническите бази и това е имал 
предвид министърът на отбраната с оспоре-
ната разпоредба. Жалбоподателят има право 
да ползва почивните бази на МО за отдих, 
но през цялата година, а не през летния се-
зон. Оспореният текст не е в противоречие 
с чл. 16 от Закона за военноинвалидите и 
военнопострадалите (ЗВВ), тъй като следва да 
се има предвид, че жалбоподателят има пра-
во на отдих, профилактика и рехабилитация, 
като профилактиката и рехабилитацията се