Държавен вестник, бр. 35, 2006 г., стр. 29

Б Р О Й  35
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  29
Раздел VI
Решения относно месото
Чл. 38. (1) Месото се обявява за негодно за
човешка консумация, когато:
1. е добито от животни, на които не е извър-
шен предкланичен преглед, с изключение на
отстреляния дивеч;
2. е добито от животни, на чиито вътрешнос-
ти не е извършен следкланичен преглед, освен
ако не е предвидено друго съгласно изисквани-
ята на тази наредба или на Наредба № 36 от
2006 г. за специфичните изисквания при произ-
водство, транспортиране и пускане на пазара
на суровини и храни от животински произход;
3. е добито от животни, които са умрели,
преди да бъдат заклани, мъртвородени, неро-
дени или заклани на възраст под 7 дни;
4. е отстранено от мястото на закола;
5. е добито от животни, при които е диагнос-
тицирано заболяване, включено в списък А или
в списък Б на МБЕ, ако не е предвидено друго
в глава седма;
6. е добито от животни, засегнати от генера-
лизирано заболяване, като септицемия, пиемия,
токсемия или виремия;
7. не съответства на микробиологичните
критерии;
8. е видимо заразено с паразити, ако не е
предвидено друго в глава седма;
9. съдържа остатъчни вещества от ВМП или
замърсители от околната среда, превишаващи
нивата, предвидени в наредбите по чл. 62, ал. 2
и чл. 63 ЗВД; при превишаване на нивата се из-
вършват допълнителни лабораторни анализи
(при необходимост);
10. е добито от животни или кланични тру-
пове, които съдържат остатъци от забранени
вещества или са били третирани със забранени
вещества;
11. съдържа черен дроб или бъбреци от жи-
вотни над двегодишна възраст, от райони, в
които изпълнението на НМПКО е показало
наличие на тежки метали в околната среда;
12. е било незаконно третирано с обеззара-
зяващи вещества;
13. е било незаконно третирано с йонизира-
щи или ултравиолетови лъчи;
14. съдържа чужди тела, с изключение на
материалите, използвани за отстрел на дивеч;
15. надвишава максимално допустимите нива
за радиоактивност;
16. показва патофизиологични изменения,
промени в консистенцията, недостатъчно обез-
кървяване, с изключение на дивеча, или орга-
нолептични промени, като полова миризма;
17. е добито от измършавели животни;
18. съдържа специфично рискови материали;
19. е замърсено с пръст, фекалии или други
замърсители;
20. съдържа кръв, която може да представ-
лява риск за здравето на хората или животните
поради изменение в здравния статус на живот-
ното, от което е получена, или поради замърся-
ване, възникнало по време на клането;
21. след проучване на цялата информация,
свързана с него, по преценка на ветеринарния
лекар то може да представлява риск за здраве-
то на хората или животните или е негодно за
човешка консумация.
(2) Официалният ветеринарен лекар може
да определи изисквания за използването на
месото, получено при неотложно клане на жи-
вотни, заклани извън кланицата.
Г л а в а  п е т а
ОТГОВОРНОСТИ И ЧЕСТОТА НА
ИЗВЪРШВАНЕ НА ОФИЦИАЛЕН
КОНТРОЛ
Раздел I
Официални помощници
Чл 39. (1) Официалните помощници подпо-
магат официалния ветеринарен лекар при из-
вършване на дейността му.
(2) При извършване на одитите по чл. 6 и
7 помощниците могат само да събират инфор-
мация относно прилагането на добрите прак-
тики и процедурите, основани на системата
НАССР.
(3) При извършване на предкланичен прег-
лед и проверки за спазване на изискванията за
хуманно отношение към животните помощни-
ците могат да извършват само начална провер-
ка на животните и да подпомагат официалния
ветеринарен лекар при изпълнение на практи-
чески задачи.
(4) При извършване на следкланичен прег-
лед на животните официалният ветеринарен
лекар редовно проверява работата на официал-
ните помощници. В случаите, когато животни-
те са претърпели неотложно клане извън кла-
ницата, само официален ветеринарен лекар
може да извършва следкланичен преглед.
(5) Официалните помощници работят неза-
висимо от персонала на кланицата.
(6) Официалните помощници имат необхо-
димото образование и преминават обучение в
съответствие с изискванията на раздел II на
глава шеста.
Раздел II
Честота на извършване на контрола
Чл. 40. (1) Националната ветеринарномеди-
цинска служба осигурява присъствието най-
малко на един официален ветеринарен лекар:
1. в кланиците по време на предкланичния и
следкланичния преглед;
2. в предприятията за производство на месо
от дивеч, по време на следкланичния преглед.
(2) Националната ветеринарномедицинска
служба може да разреши изключение от изиск-
ванията по ал. 1 в някои кланици и предприя-
тия за производство на месо от дивеч на база
прилагане на анализ на риска, като:
1. официалният ветеринарен лекар може да
не присъства по време на предкланичния прег-
лед в кланицата, когато: