Държавен вестник, бр. 45, 2004 г., стр. 5

Б Р О Й  45
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  5
ДОГОВОР
между правителството на Република България
и правителството на Ливанската република
за трансфер на осъдени лица
(Ратифициран със закон, приет от XXXIX На-
родно събрание на 25 октомври 2001 г.—ДВ,
бр. 95 от 2001 г. В сила от 10 април 2004 г.)
Правителството на Република България и
правителството на Ливанската република, на-
ричани по-долу договарящи страни, желаейки
да задълбочат сътрудничество си в областта
на наказателното право и социалното приоб-
щаване на осъдените лица, се споразумяха за
следното:
Г л а в а  п ъ р в а
ОБЩИ ПРИНЦИПИ
Член 1
По смисъла на този договор:
а) “трансфер” означава предаване на осъде-
ното на лишаване от свобода лице за изтърпя-
ване на наложено наказание в държавата, чий-
то гражданин е то;
б) “осъдила държава” означава  държавата,
в която е осъдено лицето, което може да бъде
предадено или е вече предадено;
в) “изпълняваща държава” означава държа-
вата, където осъденото лице може да бъде или е
вече предадено, за да изтърпи своето наказание;
г) “осъдено лице” означава всяко лице, кое-
то е осъдено на лишаване от свобода с влязла в
сила присъда.
Член 2
Двете договарящи страни се задължават да
допускат взаимно трансфер на осъдени лица при
условията на този договор.
Член 3
1. Молбата за трансфер може да бъде пода-
дена както от осъдилата държава, така и от
изпълняващата държава.
2. Осъденото лице може да изяви желанието
си за предаване към една от двете държави.
Член 4
Този договор се прилага при следните условия:
а) деянията, за които е наложено наказани-
ето, съставляват престъпление по законодател-
ствата и на двете държави;
б) присъдата по чл. 1, буква “г” не подлежи
на обжалване и е окончателна;
в) осъденото лице е гражданин на държава-
та, където ще се извърши трансферът;
г) осъденото лице е дало съгласието си за
трансфер;
д) към момента на подаване на молбата за
трансфер наказанието на осъденото лице, оста-
нало за изтърпяване, да бъде не по-малко от
една година лишаване от свобода; в изключи-
телни случаи двете държави могат да се спора-
зумеят за извършване на трансфер и когато про-
дължителността на наказанието, което остава
да се изтърпи, е по-малко от една година.
Член 5
1. Компетентните органи на осъдилата дър-
жава уведомяват всеки гражданин на другата
държава, осъден с влязла в сила присъда, за
възможността за трансфер и изтърпяване на
наложеното му наказание в държавата, чийто
гражданин е той.
2. Осъденото лице се уведомява в писмена
форма за всяко решение във връзка с молбата
за трансфер.
Член 6
Трансферът на осъденото лице се отказва,
когато:
а) една от двете договарящи страни счита,
че трансферът може да засегне нейния сувере-
нитет или сигурност, обществен ред, основни
принципи на правовия ред или други нейни важ-
ни интереси;
б) присъдата не може да се изпълнява в из-
пълняващата държава поради давност или по-
ради друга причина, която съгласно законода-
телството на тази държава възпрепятства из-
пълнението є;
в) присъдата се отнася единствено до военно
престъпление;
г) осъденото лице е гражданин на осъжда-
щата държава.
Гражданството се преценява към датата на
осъждането.
Член 7
Трансферът на осъденото лице може да бъде
отказан, когато осъденото лице не е изплатило
сумите за вреди, които е било осъдено да запла-
ти. Дължимите суми за вреди, за лихви, глоби,
съдебни разноски и други парични задължения
могат да се изплатят в изпълняващата държава
съгласно нейното законодателство.
Член 8
1. Осъденото лице изразява писмено своето
съгласие за трансфер при пълна свобода на во-
лята и при пълно осъзнаване на правните пос-
ледици. По преценка на всяка държава, свър-
зана с възрастта и здравословното или психи-
ческото състояние на осъденото лице, съгла-
сието се дава от законния представител на осъ-
дения. Прилаганата в този случай процедура
се определя от законодателството на осъдила-
та държава.
2. Осъдилата държава позволява на изпъл-
няващата държава да провери чрез свой кон-
сулски представител, доколко съгласието за
трансфер е дадено при условията по ал. 1.
Член 9
1. Присъдата, произнесена в осъдилата дър-
жава, е направо изпълняема в изпълняващата
държава относно частта от наказанието, оста-
нала за изпълнение в осъждащата държава.
2. Компетентният съд на изпълняващата
държава взема решение за изпълнение и опре-
деля според закона на своята държава начини-
те за изпълнение на присъдата, произнесена в
осъдилата държава.