Държавен вестник, бр. 86, 2010 г., стр. 3

БРОЙ  86	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  3  
Определяне размера на данъка
Чл. 10. (1) Размерът на данъка се определя, 
като данъчната основа се умножи по данъч­
ната ставка.
(2) Данъкът задължително се посочва в за­
страхователния договор отделно от дължимата 
застрахователна премия и от общо дължимата 
на застрахователя сума.
Данъчен период
Чл. 11. Данъчният период за определяне на 
дължимия данък е календарният месец.
Дължим данък за данъчния период
Чл. 12. (1) Дължимият данък за данъчния 
период е разликата между общата сума на 
данъка, който е изискуем от застрахователя 
за данъчния период, и общата сума на данъка 
върху върнатите застрахователни премии през 
този данъчен период.
(2) Общата сума на данъка върху върнатите 
застрахователни премии през данъчния период 
се определя, като сумата на вече обложените 
застрахователни премии, които са върнати 
през този данъчен период, се умножи по да­
нъчната ставка.
(3) Когато общата сума на данъка върху 
върнатите застрахователни премии през данъч­
ния период превишава общата сума на данъка, 
който е изискуем от застрахователя за този 
данъчен период, превишението се приспада 
последователно от дължимия данък за след­
ващите данъчни периоди.
Счетоводна отчетност
Чл. 13. Данъчно задължените лица са длъжни 
да водят подробна счетоводна отчетност и да 
съхраняват информация, достатъчни за устано­
вяване на задълженията им по този закон от 
органите по приходите.
Г л а в а  т р е т а
ДЕКЛАРИРАНЕ, ВНАСЯНЕ И ВЪЗСТАНО­
ВЯВАНЕ НА ДАНЪК
 Деклариране на данъка
Чл. 14. (1) Данъчно задължените лица 
подават данъчна декларация по образец за 
предходното календарно тримесечие в срок до 
края на месеца, следващ тримесечието.
(2) Данъчните представители и застрахо­
вателите по чл. 8, ал. 1, т. 2 от Кодекса за 
застраховането, работещи при условията на 
свободата на предоставяне на услуги, в случаите, 
когато не са определили данъчен представител 
по чл. 19, подават еднократно и данъчна декла­
рация по образец за първия данъчен период, 
за който се дължи данък, в срок до края на 
следващия месец.
(3) Данъчните декларации се подават в 
териториалната дирекция на Националната 
агенция за приходите по регистрация на данъчно 
задълженото лице.
(4) Образците на данъчните декларации се 
утвърждават със заповед на министъра на фи­
нансите и се обнародват в „Държавен вестник“.
Внасяне на данъка
Чл. 15. (1) Дължимият данък за данъчния 
период се внася ежемесечно от данъчно задъл­
жените лица в срок до края на следващия месец.
(2) Дължимият данък се внася в приход на 
републиканския бюджет по сметка на терито­
риалната дирекция на Националната агенция 
за приходите по регистрация на данъчно за­
дълженото лице.
(3) Дължимият данък се смята за внесен 
на датата, на която сумата е постъпила в ре­
публиканския бюджет по сметката на съответ­
ната териториална дирекция на Националната 
агенция за приходите.
Възстановяване на данък
Чл. 16. (1) При връщане на вече обложена 
застрахователна премия или на част от нея 
застрахователят възстановява на застрахования 
и данъка.
(2) Размерът на данъка, подлежащ на въз­
становяване по ал. 1, се определя, като под­
лежащата на връщане застрахователна премия 
се умножи по данъчната ставка.
(3) Данъкът, подлежащ на възстановяване, 
се възстановява едновременно с връщането на 
застрахователната премия или на частта от нея. 
Лихва за просрочие
Чл. 17. За невнесения в срок дължим данък 
се дължи лихва съгласно Закона за лихвите 
върху данъци, такси и други подобни държавни 
вземания. 
Корекции на грешки при декларирането
Чл. 18. (1) Допуснати грешки в подадени 
данъчни декларации по чл. 14 се коригират по 
реда на ал. 2 и 3.
(2) Грешките, установени до изтичането на 
срока за подаване на данъчната декларация, 
се коригират по реда на чл. 104 от Данъчно-
осигурителния процесуален кодекс.
(3) Грешките, установени след изтичането на 
срока за подаване на данъчната декларация, се 
коригират в данъчната декларация за данъчния 
период, през който са установени.
Г л а в а  ч е т в ъ р т а
ДАНЪЧЕН ПРЕДСТАВИТЕЛ
Определяне на данъчен представител
Чл. 19. (1) Застраховател по чл. 8, ал. 1, 
т. 2 от Кодекса за застраховането, работещ при 
условията на свободата на предоставяне на ус­
луги, може да определи данъчен представител.
(2) Данъчен представител на застраховате­
ля по ал. 1 може да бъде само дееспособно 
физическо лице с постоянен адрес в страна­
та или постоянно пребиваващо, или местно 
юридическо лице, което не е в процедура по