Държавен вестник, бр. 35, 2002 г., стр. 8

С Т Р .  8
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  35
който е създаден чл. 123а; § 45, с който е изме-
нена ал. 3 на чл. 125; § 46, с който е създаден
чл. 125а; § 48, с който е създаден чл. 126а в част-
та му относно ал. 3 и 4; и § 53 от преходните и
заключителните разпоредби.
Решението е подписано с особено мнение от
съдиите, както следва: Неделчо Беронов—§ 13,
26, 34, 37, 42, 44, 45, 46 и § 53, ал. 1, и Васил
Гоцев—§ 1; § 6 (чл. 20, ал. 1); § 13 (без чл. 32,
ал. 1, т. 12); § 23 (чл. 102, т. 2); § 25; § 26 (чл. 106,
ал. 3); § 34, 35, 36, 37, 38; § 42 (чл. 121, ал. 2);
§ 43, 44, 45 (чл. 125, ал. 2 и 3); § 46; § 48 и § 53.
Председател: Христо Данов
ОСОБЕНИ МНЕНИЯ
на конституционни съдии по к.д. № 17 от 2001 г.
Васил Гоцев
Подписах решението с особено мнение по
следните съображения:
I. Относно нарушение по чл. 19, ал. 2 от Кон-
ституцията.
Член 1, ал. 1 ЗРТ постановява, че законът
урежда радио- и телевизионната дейност. Али-
нея 2 определя, че радио- и телевизионна дей-
ност е създаване на радио- и телевизионна
програма и допълнителна информация чрез
съответно разпространение,които са предназ-
начени за непосредствено приемане от неог-
раничен брой лица. Оттук следва, че ЗРТ уреж-
да създаването, производството на радио- и
телевизионни програми, предназначени за раз-
пространение, а не самото тяхно разпрост-
ранение. Режимът на разпространение е пред-
мет на Закона за далекосъобщенията. Член 1
от него казва, че той “урежда обществените
отношения, свързани с осъществяване на да-
лекосъобщенията в Република България”. Из-
водът е, че като разглеждаме регламентация-
та, установена със ЗИДЗРТ, трябва да имаме
предвид, че това се отнася до процеса на съз-
даване, производство на програми, а не до
тяхното разпространение.
До изменението на Закона за радиото и те-
левизията (ДВ, бр. 96 от 2001 г.) съществува-
ше еднакъв режим за всички производители
на програми—лицензионен. С изменението на
закона се създава двойствен режим с оглед
способа, чрез който се разпространява прог-
рамата. Съгласно § 25 ЗИДЗРТ чл. 105, ал. 1
ЗРТ определя, че радио- и телевизионна дей-
ност чрез използване на налични и/или из-
граждане, поддържане и използване на нови
далекосъобщителни мрежи за наземно радио-
разпръскване се осъществява въз основа на
лицензия. За разпространението по неназемен
начин е достатъчна регистрация.
В становището на Народното събрание по
настоящото дело се поддържа, че не следва да
бъдат подлагани на един и същи режим тези,
които искат нещо от държавата, и тези, които
с нищо не я ангажират. Сочат се извадки от
Решение № 7 от 1996 г. на КС (ДВ, бр. 55 от
1996 г.), в което се дава препоръка за смекча-
ване на лицензионния режим при посочените
случаи и минаването към регистрационен.
Следва да се отбележи обаче, че решението и
цитираните пасажи не се отнасят за съдържа-
телната част, за създаването на програма, а за
нейния пренос, нейното разпространение—да-
лекосъобщителната част. Решението е във
връзка с “достъпа до ефира”, а не във връзка
със създаването на програма. Параграф 46
ЗИДЗРТ, с който се създава новия член 125а
ЗРТ, установява регистрационен режим за ли-
цата, които желаят да създават програми за
разпространение чрез неназемен технически
способ, а не урежда самото пренасяне на прог-
рами. Създаването на една програма не е свър-
зано с това как тя ще бъде пренесена.
Двойствен режим за създаването на програ-
ми установява най-напред неравнопоставено
положение на едни стопански субекти в сравне-
ние с други. Наред с това се създава неравно-
поставеност и по отношение на консуматорите
на съответните програми. С издаването на ли-
цензията, която ще постави определени прави-
ла, с които не са длъжни да се съобразяват про-
изводителите на програми, които са само ре-
гистрирани, на консуматорите ще бъде предос-
тавен различен продукт в зависимост от това
дали създателят на програмата има лиценз, или
е само регистриран.
Различието създава и различни условия за
работа на субектите, които произвеждат прог-
рами. Установяват се привилегии за едни и
едновременно с това по-строго третиране на
други. Всичко това нарушава чл. 19, ал. 2 от
Конституцията. Създаването на една радио- и
телевизионна програма става по начало при
еднакви условия независимо от това как тя ще
се пренесе—наземно или неназемно. Различ-
ният режим, въведен със ЗИДЗРТ, поставя про-
изводителите при различни правни условия.
Не дава никакво основание за това начинът,
по който програмата ще се пренася. Произве-
дена веднъж, програмата може да се предава
по единия или по другия начин в зависимост от
това кому ще я предостави производителят за
разпространение.
Неравенствата, създадени от ЗИДЗРТ с оглед
различното третиране на създадените програми
с лиценз и чрез регистрация, са значителни:
—съгласно чл. 109, ал. 1 ЗРТ лицензиите се
издават за срок 15 години, докато съгласно
чл. 125, ал. 7 регистрациите са безсрочни;
—при отнемане или прекратяване на лицен-
зия за програма на някакво основание се прек-
ратява и съответната далекосъобщителна ли-
цензия (чл. 121, чл. 123а ЗРТ), докато от зали-
чаване на регистрацията, поради системни на-
рушения на закона (чл. 126а, ал. 4 ЗРТ), не след-
ва и отнемане на съответната далекосъобщи-
телна лицензия;