Държавен вестник, бр. 68, 2014 г., стр. 16

СТР.  16	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  68
5. временни пожаронаблюдателни кули – да 
са предвидени в план за дейности по опазване 
от пожари, както и в планираните мерки и 
мероприятия за защита от пожари;
6. ловностопански съоръжения – да са пред­
видени в план за ловностопански дейности 
или получено разрешение по реда на чл. 8 от 
Закона за лова и опазване на дивеча; 
7. рибностопански съоръжения – да са 
биоинженерни съоръжения, обслужващи 
дейности­те по разработени, утвърдени и опове­
стени от ИАРА рибностопански мероприятия;
8. заслони извън случаите по чл. 54, ал. 1, 
т. 3, буква „б“ ЗГ – да не са затворени на­
пълно от ограждащи стени и не са свърза­
ни, включително и с временни връзки, към 
мрежите и съоръженията на техническата 
инфраструктура; 
9. съоръжения, осигуряващи опазването 
на културни ценности – да са съгласувани от 
Министерството на културата; 
10. стационари за мониторинг – да са 
свързани с изпълнението на научна задача, 
международен проект или друго за осъщест­
вяване на наблюдения, събиране на инфор­
мация, обобщаване и анализ за тенденциите 
в състоянието на горските територии.
Чл. 17. (1) Възложителите, на които е изда­
дена заповед по чл. 13, ал. 1, в 7-дневен срок, 
преди да започне изграждането, уведомяват 
писмено регионалната дирекция по горите и 
съответното държавно предприятие, в чийто 
район на дейност попадат обектите. 
(2) Изградените обекти по чл. 11 се приемат 
с протокол на комисия, назначена от дирек­
тора на регионалната дирекция по горите, в 
30-дневен срок от постъпване на искане от 
лицата по чл. 12.
Г л а в а  ч е т в ъ р т а
КЛАСИФИКАЦИЯ И НОРМАТИВИ ЗА 
ПРОЕКТИРАНЕ, ИЗГРАЖДАНЕ И ВЪВЕЖ­
ДАНЕ В ЕКСПЛОАТАЦИЯ НА ГОРСКИ 
ПЪТИЩА
Раздел I
Подразделение и класификация на горските 
пътища
Чл. 18. (1) В зависимост от функционал­
ното им предназначение горските пътища се 
подразделят на следните категории:
1. трайни горски пътища – пътища за 
свързване на горски територии помежду им 
или с републиканските и местните пътища;
2. временни горски пътища – пътища за 
обслужване на сечищата и други горско­
стопански обекти и свързването им с трайни 
горски пътища.
(2) Трайните горски пътища в зависимост 
от транспортноексплоатационното си и тех­
ническо ниво се класифицират, както следва:
1. първа степен – горски автомобилни 
пътища с интензивност на движението от 21 
до 100 оразмерителни автомобила (ОА/ден) 
с оразмерителна ос 10 т и пътна конструкция 
с асфалтобетоново покритие;
2. втора степен – горски автомобилни пъ­
тища с интензивност на движението от 6 до 
20 ОА/ден с оразмерителна ос 10 т и пътна 
конструкция с асфалтобетоново покритие 
или повърхностна обработка, или настилка 
от трошен камък;
3. трета степен – горски автомобилни 
пътища с интензивност на движението до 
5 ОА/ден с оразмерителна ос 10 т и пътна 
конструкция с асфалтобетоново покритие 
или повърхностна обработка, или настилка 
от трошен камък;
4. четвърта степен – горски автомобилни 
пътища с интензивност на движението до 5 
ОА/ден с оразмерителна ос 10 т, без настилка 
или с настилка от трошен камък.
(3) Временни горски пътища в зависимост 
от функционалното им предназначение се 
класифицират, както следва:
1. първи клас – тракторни горски пътища;
2. втори клас – коларски горски пътища.
Раздел II
Трайни горски пътища
Чл. 19. (1) Нормативите за основните ге­
ометрични елементи на трайните горски 
пътища се определят в зависимост от тяхната 
степен, характер на терена и проектна скорост 
съгласно приложение № 2.
(2) Теренът в зависимост от характера му 
се разделя на три категории:
1. равнинен – с преобладаващ напречен 
наклон до 15 % и надлъжен наклон до 3 %;
2. хълмист – с преобладаващ напречен 
наклон от 15 до 30 % и надлъжен наклон от 
3 до 5 %;
3. планински – с преобладаващ напречен 
наклон над 30 % и надлъжен наклон над 5 %.
(3) При тежки теренни, геоложки или други 
условия се допуска прилагане на геометрични 
елементи за по-долна степен на трайни горски 
пътища за конкретни участъци.
Чл. 20. (1) При тежки теренни условия се 
допуска увеличение на надлъжния наклон с 
3 % на разстояние до 300 м и еднократно на 
пътна отсечка с дължина 1 км за пътища в 
планински терен, а за пътища четвърта степен 
се допуска увеличение на надлъжния наклон 
с 4 % при запазване на останалите параметри.
(2) При надлъжни наклони над 7 % на 
всеки 2 до 2,5 км се проектират участъци 
с надлъжен наклон 2 – 3 % и дължина 150 
до 200 м, в които се изграждат площадки за 
спиране на превозните средства.
(3) Минималният надлъжен наклон с оглед 
отводняването на пътя е 1 %, а по изключе­
ние 0,5 %.