Държавен вестник, бр. 33, 2005 г., стр. 12

С Т Р .  12
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  33
Конституцията на ВКС и ВАС, когато те не
правораздават, се получава точният отговор.
Именно упражняването на общия съдебен над-
зор от общите събрания на ВКС и ВАС (по ко-
ето не се спори) дава възможност да се приеме,
че правомощието по чл. 150, ал. 1 от Конститу-
цията може да се упражнява също от общите
събрания на върховните съдилища. Изложени-
те мотиви в решението създават условия за заб-
луждение относно коренно различните цели,
обем, характеристики и последици от сезиране-
то на Конституционния съд от ВКС и ВАС по
ал. 1 и ал. 2 на чл. 150 от основния закон.
II. Във втората част от решението към съоб-
раженията за конституционосъобразност на
разпоредбите на чл. 84, ал. 1, т. 2 и чл. 95, т. 3
ЗСВ следва да се добави следното:
В обсега на зададеното питане всички слу-
чаи, в които пленумите на ВКС и ВАС могат да
сезират КС, валидно могат да бъдат предмет на
конституционно дело, задействано и от общите
събрания на съответните колегии на тези съди-
лища. Тези правомощия по чл. 149, ал. 1 от ос-
новния закон, които по дефиниция не могат да
се упражнят чрез сезиране от ВКС и ВАС, не
биха могли да се упражнят и по искане на общи-
те им събрания. Т. е. Конституцията, респ. Кон-
ституционният съд, не могат да въвеждат двойс-
твен режим спрямо пленумите, от една страна,
и спрямо общите събрания, от друга. Правото
на общите събрания на ВКС и ВАС да сезират
КС по чл. 150, ал. 1 от Конституцията—чл. 84,
ал. 1, т. 2 и чл. 95, т. 3 ЗСВ е конституционосъ-
образно за всички правомощия на КС, които
могат да се задействат от двата върховни съда.
Всяка от разпоредбите на чл. 149, ал. 1 от
основния закон посочва фактическия състав на
правомощието, при съблюдаването на който КС
образува конституционния процес. Освен в ци-
тирания член Конституцията посочва и на други
места компетентности на КС—например чл. 66,
чл. 68, ал. 1. Елементите от фактическия състав
на всяко едно от тях биват доразвити в Закона за
Конституционния съд—например чл. 17, ал. 3
ЗКС. При упражняване на едно правомощие
Конституционният съд преценява кой е оправо-
мощеният субект именно в зависимост от еле-
ментите на фактическия състав, при наличието
на които то може да се упражни. Това решение
няма за предмет и цел категорично да определи
по кои правомощия на КС върховните съдили-
ща не са оправомощени лица. Това обаче не влияе
на съответствието на оспорваните законови раз-
поредби с Конституцията. Защото те ще се при-
лагат в тези случаи, в които по принцип ВКС и
ВАС могат да сезират КС по общото правило на
чл. 150, ал. 1 от основния закон.
Конституционен съдия: М. Златарева
СТАНОВИЩЕ
на съдията Емилия Друмева
по конституционно дело № 2 от 2005 г.
I. Представям това становище, защото счи-
там,че аргументацията на решението трябва-
ше да включва и въпроса, дали колегия на
Върховния касационен съд (ВКС) или на Вър-
ховния административен съд (ВАС) като пред-
метно специализирана част от съответния вър-
ховен съд може да сезира Конституционния
съд за упражняването на всички негови пра-
вомощия, за които ВКС или ВАС в пленарен
състав могат да го сезират. Споделям извода
в направеното тълкуване на чл. 150, ал. 1 от
Конституцията, но само досежно хипотезите,
когато колегия на ВКС или на ВАС сезира
Конституционния съд за упражняване на пра-
вомощията му за тълкуване на Конституция-
та и за оспорване конституционността на за-
кон. За упражняването на останалите право-
мощия на Конституционния съд считам, че
Конституцията изисква сезирането от страна
на ВКС или на ВАС да се прави от целия съ-
дийски състав в съответния върховен съд, по
следните съображения:
В чл. 150 на Конституцията са уредени два
възможни начина за сезиране на Конституци-
онния съд от ВКС и от ВАС.
Първият е по ал. 1 в рамките на т. нар. аб-
страктен нормен контрол, където ВКС и ВАС
са посочени наред с другите правоимащи су-
бекти като равнопоставени. В това им качест-
во ВКС и ВАС могат да сезират Конституци-
онния съд за упражняване на правомощията
му (с някои изключения—например по т. 8 на
чл. 149, ал. 1 от Конституцията), в който сми-
съл е и определение № 1 на КС от 1997 г. Това
е така, защото в рамките на чл. 150, ал. 1 от
Конституцията ВКС и ВАС не правораздават,
а сезирайки Конституционния съд, те упраж-
няват предоставено им от Конституцията власт-
ническо правомощие; правят го въз основа на
информацията, събрана от функционирането
на съдебната система, чийто връх са тези съ-
дилища, както и от упражнявания от тях вър-
ховен надзор за точно и еднакво прилагане на
законите от всички съдилища.
Вторият начин е по ал. 2, където сезирането
на Констуционния съд се вмества в рамките на
съдебен процес, протичащ пред ВКС или пред
ВАС като правораздаващи органи. И точно във
връзка с това им качество сезирането на Конс-
титуционния съд е ограничено само до упраж-
няването на едно-единствено правомощие—ос-
порване конституционността на закон. И пак
във връзка с качеството на ВКС и на ВАС като
правораздаващи съдебни органи в тази хипоте-
за сезирането на Конституционния съд се осъ-
ществява от съдебния състав на ВКС или ВАС,
пред който е висящият спор. В този смисъл е
определение № 1 на КС от 1997 г., както и много-
годишната съдебна практика.