Държавен вестник, бр. 93, 2013 г., стр. 18

СТР.  18	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  93
и допълнени с нея текстове на чл. 2, ал. 2, 
т. 4, чл. 3, ал. 5 и 6, чл. 10, ал. 1, т. 4 и ал. 8, 
т. 2а, чл. 18, ал. 3, чл. 20, ал. 2, чл. 25, ал. 3, 
чл. 31, ал. 5, чл. 33, ал. 3, чл. 36, ал. 1, чл. 38, 
ал. 3, чл. 39, ал. 1 и 5, чл. 41, ал. 3, чл. 42, 
ал. 4, т. 10 и 11 от § 1 от допълнителните 
разпоредби (ДР), приложения № 1, 2, 17, 20 и 
21 от Наредба № Н-18 от 13 декември 2006 г. 
за регистриране и отчитане на продажби в 
търговските обекти чрез фискални устройства 
(ДВ, бр. 106 от 2006 г.).
В жалбите се излагат доводи за незаконо­
съобразност на оспорените текстове, съста­
вляващи основания за оспорване по чл. 146, 
т. 1, 3, 4 и 5 във връзка чл. 196 АПК поради: 1. 
съществени нарушения на съдопроизводстве­
ните правила и по-конкретно – несъответствие 
на мотивите към проекта с изискването на 
чл. 28, ал. 2 от Закона за нормативните ак­
тове (ЗНА); 2. нищожност поради липса на 
материална компетентност на органа, който 
е издал оспорената наредба за изменение и 
допълнение, и по-конкретно: въвеждането на 
ново фискално устройство, което не е посочено 
в закона, допускане неиздаването на фискална 
касова бележка на хартиен носител; автоматите 
на самообслужване сами по себе си не пред­
ставляват търговски обекти и е възможно да 
не бъдат поставени в търговски обекти, а на 
обществени места; 3. нарушаване на принципа 
на съразмерност, регламентиран в чл. 6, ал. 2 
и 3 АПК, тъй като не е съобразено, че са на­
лице технически възможности за отчитане на 
продажбите без конструктивно изменение на 
автоматите; 4. противоречие с чл. 19 от Кон­
ституцията на Република България, тъй като 
разпоредбите ограничават стопанската иници­
атива, предвиждайки блокиране на автомата; 
5. противоречие със законови правни норми: 
 – Закон за защита на потребителите, 
тъй като вграждането на ФУВАК (фискално 
устройство, вградено в автомат на самооб­
служване) в корпуса на автомата води до 
отпадане на търговската гаранция, издадена 
от производителя, и до невъзможност за пре­
дявяване на рекламации;
 – чл. 2, пар. 2.2 от Споразумение за 
техническите пречки пред търговията, тъй 
като въведеното изискване за монтиране на 
ФУВАК се явява пречка и ограничава сво­
бодната търговия;
 – нормативните актове, свързани с тех­
ническата безопасност на развлекателните 
машини и съоръжения (Закон за техническите 
изисквания към продуктите; Закон за защита 
на потребителите; Закон за измерванията; 
Директива 2006/42/ЕО на Европейския пар­
ламент и на Съвета от 17 май 2006 г.), тъй 
като липсва утвърден стандарт и методика 
за изпитване на устройството; монтирането 
изисква нарушаване целостта на автомата, 
с което се нарушават авторските права на 
производителя; променят се функционал­
ните и конструктивните характеристики на 
машината;
 – чл. 3, ал. 5 от Наредба Н-18 противоречи 
на чл. 118 и чл. 25, ал. 3, т. 5 ЗДДС, тъй като 
при продажбите чрез жетони ще се наложи 
двойно отчитане – веднъж чрез ФУВАК и 
втори път – чрез ЕКАФП;
 – чл. 10, ал. 1, т. 4 и ал. 8, т. 2а противо­
речат на чл. 6, пар. 1 и чл. 13 от Директива 
2006/42/ЕО на Европейския парламент и на 
Съвета от 17 май 2006 г.; чл. 8, ал. 1 от Закона 
за техническите изисквания към продуктите, 
чл. 2 и чл. 5, пар. 1 от Споразумение за тех­
ническите пречки пред търговията, тъй като 
липсва предварително изработена методика;
 – чл. 25, ал. 3, изр. 2 от Наредба Н-18 
нарушава чл. 7, пар. 2 от Директива 2006/42/
ЕО на Европейския парламент и на Съвета 
от 17 май 2006 г., чл. 23 от Закона за техни­
ческите изисквания към продуктите, тъй като 
изисква нарушаване целостта на автомата;
 – чл. 31, ал. 5, която не допуска сторно 
операции, противоречи на чл. 118, ал. 1 
ЗДДС; на чл. 19, ал. 2 от Конституцията на 
Република България, чл. 1, ал. 1 и 2 от За­
кона за защита на конкуренцията, чл. 123, 
ал. 1 и чл. 124, ал. 2 от Закона за защита на 
потребителите, тъй като води до отказ да 
бъдат приемани рекламации и до ощетяване 
на крайния потребител;
 – чл. 33, ал. 3 противоречи на чл. 25, ал. 3, 
т. 5 ЗДДС;
 – чл. 36, ал. 1, изр. второ е дискримина­
ционен по смисъла на чл. 19, ал. 2 от Консти­
туцията на Република България; чл. 1, ал. 1 
и 2 от Закона за защита на конкуренцията и 
е в разрез с техническите изисквания за без­
опасност по смисъла на чл. 1, пар. 3, чл. 7, 
пар. 1 от Директива 98/34/ЕО от 22 юни 
1998 г.; нарушава чл. 4, ал. 3 от Закона за за­
щита от дискриминация, тъй като предвижда 
блокиране на автомата; 
 – чл. 39, ал. 1 и 5 и чл. 41, ал. 3 е в разрез 
с чл. 6 от Закона за счетоводството.
Претендира се прогласяване на оспорените 
текстове за нищожни или отмяната им като 
незаконосъобразни.
Ответникът – министър на финансите, 
оспорва жалбите чрез процесуалните си 
представители юрк. Димитров и юрк. Ючор­
манска и заявява претенция за присъждане 
на юрисконсултско възнаграждение.
Представителят на Върховната админи­
стративна прокуратура дава заключение за 
неоснователност на жалбите.
По допустимостта на оспорването:
1. С определение от 24.09.2012 г. на жалбопо­
дателите, подали първата жалба, е указано, че 
следва да представят доказателства, чрез които 
да установят правен интерес от оспорването. 
Определението е съобщено чрез процесуалния