Държавен вестник, бр. 23, 2018 г., стр. 130

СТР.  130	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  23
F 07.2 – постконтузионен синдром (енцефалопатия )
Синдромът възниква след травма на главата със загуба на съзнание и включва редица симптоми, като главоболие, 
световъртеж, уморяемост, паметови нарушения, трудност при концентрация и изпълнение на умствени задачи.
След болнично лечение и благоприятни резултати от проведеното лабораторно и психологично изследване съгласно 
Приложение № 11 може да се вземе решение за годност.
Психични и поведенчески разстройства, дължащи се на употреба на психоактивни вещества (F10 - F19)
Този раздел включва широк кръг разстройства, чиято тeжест варира от неусложнена интоксикация и вредна употреба до 
явни психотични разстройства или деменция. Общото за всички тези разстройства е тяхната причинна обусловеност от 
употребата на едно или повече психоактивни вещества. 
Определянето на употребяваното психоактивно вещество може да стане въз основа на данни, получени от самото 
лице, обективни анализи на кръв, урина и др., клинични симптоми и признаци или данни от информирани трети 
лица. Лабораторните анализи (уринен тест, токсикохимичен анализ) дават най-сигурни доказателства за настояща или 
неотдавнашна употреба.
Включва: остро опиване при алкохолизъм; вредна употреба на алкохол; хроничен алкохолизъм; дипсомания; зависимост 
от психоактивни вещества, абстинентно състояние, психотично разстройство след употреба на психоактивни вещества, 
алкохолна психоза, Корсакова психоза, причинена от психоактивни вещества.
За обекивизиране на тези разстройства е необходима подробно събрана и обективизирана анамнеза за живота на 
освидетелствания: епикриза от специализирано болнично заведение, диспансер или специализирани центрове, 
характеристики от училище и месторабота, обективни лабораторни анализи. При необходимост се извършват 
целенасочени психологични изследвания съгласно „Методиката за клинично психологично изследване за нуждите 
на психиатричния преглед и авиопсихологично изследване за определяне на психологичната годност за летателна 
длъжност“ (Приложение № 14).
При доказана зависимост към алкохол или друго психоактивно вещество решението  по всички графи е: негоден. 
При доказана вредна употреба на алкохол кандидатите по графа 1 са негодни; по останалите графи решението по годността 
се определя по чл. 7. За графи 2, 3 и 4 експертното решение се взема след клинично изследване и лечение в специализирано 
болнично заведение. Годността се определя по установения ред с протокол от СЛКК на психиатрична клиника на 
ВМА и подробна здравно-производствена характеристика. При оценката на годността се акцентира върху степента на 
възстановяване от действителни и трайни увреди на физическото здраве (напр. увреда на черен дроб, панкреас, периферна 
нервна система) или психичното здраве (напр. органичен мозъчен синдром, депресивни епизоди, страхово-тревожни 
състояния, обсесивно-компулсивни симптоми, когнитивни увреди). Отрицателните социални последици (напр. развод) 
сами по себе си не са достатъчен критерий за вредна употреба.
Експертните решения са дадени в табличната част.
Шизофрения, шизотипни и налудни разстройства (F20 - F29)
Шизофренията е най-често срещаният и най-важен представител на тази група. Шизотипното разстройство притежава 
много от характерните черти на шизофренните разстройства и вероятно е свързано с тях генетично, но то не показва 
халюцинациите, налудностите и грубите поведенчески нарушения, които се наблюдават при шизофренията.
Включва: парафренна шизофрения, хебефрения, шизофренна кататония, хронична недиференцирана шизофрения; 
шизофренно резидуално състояние, латентна шизофрения; продромална шизофрения; шизотипно личностово 
разстройство, параноя; шизоафективна психоза. Заболяването се доказва в специализирано лечебно заведение за болнична 
помощ, диспансер или оторизирани амбулаторни психиатрични звена.
Да се обърне особено внимание на продромалния период на латентно протичащата шизофрения (ДД с шизотипно 
разстройство, личностово разстройство тип „бордърлайн“), при която има големи диагностични затруднения. При доказана 
диагноза, предполагаща хроничен ход на заболяването, решението по всички графи е: негоден.
Разстройства на настроението (афективни разстройства) (F30 - F39)
При тези разстройства основното нарушение е промяна в настроението или афекта обикновено към потиснатост (със или 
без придружаваща тревожност) или към приповдигнатост. Тази промяна в настроението обикновено се съпровожда от 
промяна в общото равнище на активност и повечето от другите симптоми са или вторични по отношение на тези промени 
в настроението и активността, или са лесно разбираеми в техния контекст. Повечето от тези разстройства имат тенденция 
към повторяемост. 
Включва: мания, манийно-депресивно заболяване, биполярно  разстройство; рекурентни манийни епизоди, психотична 
депресия, ендогенна депресия; манийно-депресивна психоза – депресивен тип; рекурентни епизоди на голяма депресия.
Заболяването се доказва в специализирано лечебно заведение за болнична помощ, диспансер или оторизирани амбулаторни 
психиатрични звена. При доказана диагноза на разстройството, предполагаща хроничен ход, решението по всички графи 
е: негоден.
Невротични, свързани със стрес и соматоформни разстройства (F40 - F48)
F40-F42  В този блок са включени фобийни, тревожни, обсесивно- компулсивни и дисоциативни разстройства. 
Освидетелстването за годност се взема след задълбочено изследване на резултатите от проведеното лечение, степента, 
времето и темпа на възстановяване, както и  професионалната вградимост в екипажа с отчитане специфичните фактори 
на морската среда. 
Към „а“ се отнасят затегнати невротични разстройства с трайна фиксация на болестните проявления, неувереност и 
нарушена професионална адаптация към упражняваната плавателна дейност.
Към „б“  спадат краткотрайни невротични състояния с емоционално-вегетативна компонента при съхранена професионална 
работоспособност.
F43. Тук са включени остра стресова реакция, посттравматично стресово разстройство и разстройство в адаптацията, 
породени от изключително стресогенни житейски събития или житейска промяна, водещи до неадаптивен отговор 
на личността с различна по тежест и клинична вариабилност. От значение са формата, съдържанието, тежестта на 
стресогенното събитие, както и миналата анамнеза и личностновата характеристика. Решение за годност се взема след