Държавен вестник, бр. 79, 2018 г., стр. 88

СТР.  88	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  79
обвързват с експлоатационната годност както 
на подпорната конструкция, така и на пътна-
та конструкция.
(2) Подпорните стени в редица случаи се 
явяват част от по-сложна укрепителна кон-
струкция, включваща анкериране, дълбоко 
фундиране и т.н. Видът на укрепителната 
конструкция се уточнява след технико-ико-
номическа оценка на вариантни решения в 
идейна фаза на инвестиционния проект.
Чл. 197. (1) Анкерите и почвените гвоз-
деи са конструктивни елементи, чиято носе-
ща способност се дефинира в съответствие с 
БДС EN 1997-1 чрез изчислителни методи и 
пробни изпитвания.
(2) Анкерите се прилагат като самосто-
ятелни укрепващи елементи на откоси или 
като елементи, изпълняващи ролята на опо-
ри в едноредово или многоредово подпрени 
укрепителни конструкции. Видът на анкера 
като начин на изпълнение (класически, ин-
жекционен и т.н.), като механично поведение 
(активен, пасивен) и като експлоатационен 
срок (временен до 2 години, постоянен) се 
определя в проекта за укрепване.
(3) Почвените гвоздеи са пасивни стома-
нени пръти, които се разполагат в мрежа по 
височина на откоса (най-често шахматна), 
при осово разстояние между тях не повече от 
1,50 до 3,00 m. Подходящи са за укрепване на 
естествени склонове и откоси, в комбинация 
с торкретиране или затревяване.
Чл. 198. (1) Готови стоманобетонни еле-
менти за укрепване на откоси на изкопи и 
насипи се прилагат при: защита на повърх-
ностния почвен слой от ерозия; спешно ук-
репване на откоси, застрашени от инцидент-
но появяване на повърхностни води; необ-
ходимост от промяна на наклона главно на 
насипни откоси; насипни конуси на мостови 
съоръжения в частта под връхната конструк-
ция; естетично оформяне на повърхността на 
откоси в близост до урбанизирани територии.
(2) Формите и размерите на стоманобе-
тонните елементи се предписват в проекта 
за укрепване.
(3) Първият ред стоманобетонни елементи 
стъпва върху опорен блок, изпълнен в пета-
та на откоса. В двата края на облицованата 
площ се изпълняват укрепващи пояси с ми-
нимални широчина 25 cm и височина 50 cm.
Чл. 199. (1) Стоманени мрежи се прила-
гат за укрепване на скални откоси с цел да 
се предпази пътното платно от падащи вър-
ху него обрушени от повърхността на откоса 
скални материали.
(2) Стоманената мрежа трябва да бъде 
стандартна съгласно БДС EN 10223-6 „Сто-
манен тел и продукти за огради от тел“. Част 
6: „Мрежа оградна от верижно свързан сто-
манен тел“ или съгласно БДС EN 10223-3 
„Стоманен тел и продукти от тел за огражда-
не и за изработване на мрежи.“ Част 3 „Про-
дукти от мрежа от стоманен тел с хексаго-
нални отвори със строително предназначе-
ние“. Мрежата и крепежните елементи се 
поцинковат съгласно БДС EN ISO 1461 „Го-
рещоцинкови покрития на готови продукти 
от чугун и стомана. Технически изисквания 
и методи за изпитване“ с клас на корозионна 
устойчивост не по-нисък от С2 съгласно БДС 
ISO 9223:1998 „Корозия на метали и сплави. 
Корозионна агресивност на атмосферните ус-
ловия. Класификация“, определяне и оценя-
ване. Височината на отделните ивици се из-
пълнява съгласно БДС EN 10223-6 и БДС EN 
10223-3 съобразно техническите възможности 
за монтаж и условията на ската.
(3) Застъпването между отделните ивици 
мрежа е не по-малко от 30 cm. Отделните 
ивици са връзват една за друга с тел през 
разстояние не по-малко от 50 cm.
(4) При укрепване на скални откоси за 
предпазване на пътното платно от падащи 
скални материали се допускат за прилагане 
материали с документ за европейско техни-
ческо одобрение.
Чл. 200. (1) Торкретбетонът за укрепване 
на откоси се нанася с цел предотвратяване на 
свличане на земни маси в обхвата на пътя. 
Обикновено се изпълнява в съчетание с ан-
кери или почвени гвоздеи. Прилага се арми-
ран и неармиран торкретбетон.
(2) Торкретирането се извършва на слое-
ве в хоризонтални ивици с широчина от 1,00 
до 1,50 m с дебелина на слоя от 5 до 7 mm. 
Общата дебелина на торкретбетона е от 20 
до 40 mm, като при армиран торкретбетон 
покритието на армировката е от 12 до 15 mm.
Чл. 201. (1) Геосинтетичните 
материали 
се използват за изграждане на армонасипни 
конструкции (подпорни стени, насипи), за 
стабилизиране на откосите срещу ерозия и 
като елементи с дренираща или сепарираща 
функция. Параметрите на геосинтетичните 
материали в зависимост от тяхната функция 
се дефинират в инвестиционния проект.
(2) Армонасипните конструкции се из-
граждат във височина от поредица уплътнени 
почвени слоеве и геосинтетична армировка 
между тях. От изследването за обща устой-
чивост на конструкцията се определя броят 
на пластовете, необходимата опънна якост и 
дължина на геосинтетичната армировка. Ар-
монасипните подпорни стени се оформят с 
фасадна облицовка от плочи или конструк-
ция тип „панел“, свързана по подходящ на-
чин с армонасипното тяло.