Държавен вестник, бр. 96, 2012 г., стр. 60

СТР.  60	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  96
ни 15 ПСПВ с проектен средногодишен капацитет 
580 189 хил. м3, от който през 2009 г. е използван 
само 43,9 %. Има станции със значително по-ни­
ска използваемост. Например ПСПВ с. Стоките 
в басейна на р. Янтра използва само 18,9 % от 
капацитета си за водоподаване към гр. Севлиево. 
Подобно е положението и с трите ПСПВ (Кам­
чия, Търговище и Ясна поляна) в Черноморския 
район, които са използвали 46,3 % от проектния 
си капацитет през 2009 г. Най-голям е броят на 
построените ПСПВ в Източнобеломорския ра­
йон – 20 броя, но процентът на използваемост 
е най-нисък – 17,8 %. Десет броя ПСПВ има в 
Западнобеломорския район, чиято използваемост 
на проектния капацитет също е ниска – 31,8 %. 
Общо за страната питейните пречиствателни 
станции са с 41,2 % обща използваемост на про­
ектния средногодишен капацитет, като недобре 
поддържаните съоръжения и прилагани реагенти 
невинаги гарантират постоянни показатели съглас­
но Наредба № 9 от 16.03.2001 г. за качеството на 
водата, предназначена за питейно-битови цели. 
Дори и при добре пречистени питейни води 
са възможни вторични замърсявания след ПСПВ, 
попадайки в замърсена водоразпределителна 
мрежа. Лошото техническо състояние и висо­
ката степен на амортизация на водопроводните 
системи за питейно-битово водоснабдяване в 
страната като цяло, честите аварии също са 
причина за немалка част от констатираните 
отклонения в качеството на питейната вода. 
Поради тази причина несъответствията по мик­
робиологични показатели надвишават значително 
препоръката до 5 % нестандартност годишно 
на Световната здравна организация в следни­
те области през 2009 г.: Пазарджик – 11,34 % 
(при 11,9 % за 2008 г.), Ямбол – 9,23 % (при 
11,6 % за 2008 г.), Монтана – 8,88 % (при 7,81 % 
за 2008 г.), Перник – 8,86 % (при 5,87 % за 
2008 г.), Бургас – 8,14 % (при 5,98 % за 2008 г.), 
Враца – 7,16 % (при 10,7 % за 2008 г.), Кюстен­
дил – 6,99 % (под 5 % за 2008 г.), Пловдив – 6,94 % 
(под 5 % за 2008 г.), Кърджали – 6,33 % (при 
5,22 % за 2008 г.), Плевен – 5,27 % (под 5 % за 
2008 г.), и Добрич – 5,26 % (под 5 % за 2008 г.). 
Най-значително нарастване на процентите на 
нестандартните проби е регистрирано в област 
Кюстендил от 1,62 % през 2008 г. на 6,99 % през 
2009 г., област Пловдив – от 3,06 % на 6,94 %, и 
област Перник – от 5,87 % на 8,86 %. 
По-често отклоненията по микробиологичните 
показатели са характерни за по-малките зони на 
водоснабдяване, чиито водоснабдителни системи 
подават вода за села и неголеми градове, за които 
няма изградени пречиствателни съоръжения, а 
дезинфекцията все още се извършва по остарял, 
примитивен начин (ръчно с разтвори главно 
на хлорна вар или други хлорни препарати, не­
редовно и без условия за правилно дозиране). 
Отклоненията по микробно число е имало в 56 
малки зони на водоснабдяване от общо 2322 
малки зони на водоснабдяване през 2008 г. През 
същата година несъответствие по Ешерихия Коли 
(E. coli) e установено в 208 зони от общо 1248 
малки зони на водоснабдяване от 1 категория с 
водоподаване от 10 до 99 м3/ден., в 110 зони от 
общо 803 малки зони на водоснабдяване от 2 
категория с водоподаване от 100 до 399 м3/ден. 
и в 46 малки зони на водоснабдяване от общо 
271 зони с водоподаване от 400 до 999 м3/ден. 
Несъответствия по показателя Ентерекоки за 
трите категории водоснабдяване в малки зони е 
имало съответно в 61, 36 и 8 зони през 2008 г.
Най-често замърсяването с нитрати се среща 
във водите на плитки подземни водоизточници 
(извори, кладенци, дренажи, сондажи), разполо­
жени в местности с обработваеми земеделски 
земи или в близост до населени места и черпе­
щи вода от незащитени водоносни хоризонти. 
Най-висок процент несъответствие по нитрати 
се отчита в областите: Ямбол – 19,59 %, Шу­
мен – 10,51 %, Русе – 12,86 %, Плевен – 6,86 %, 
Разград – 8,00 %, Хасково – 5,69 %, Вар­
на – 5,34 %, Велико Търново – 9,97 %, Търгови­
ще – 8,39 %, Добрич – 7,30 %. 
313 е броят на малките зони на водоснабдя­
ване с несъответствие по показателя нитрати в 
питейните води, т.е. 13,5 % от общия брой малки 
зони на водоснабдяване. Най-разпространени са 
отклоненията до и около два пъти над нормата 
за нитрати от 50 mg/l, но в някои водоизточници 
достигат и до 4 – 5 пъти над допустимото.
Липсата на пречиствателни обезманганителни 
станции (безусловно необходими за водите от 
подземни водоизточници с високо естествено 
съдържание на манган), както и амортизираните 
и остарели водопроводи са причина за откло­
нения по показателя манган в населени места 
в областите: Хасково, Стара Загора, Пловдив, 
Велико Търново и др.
Замърсяването на питейните води с канце­
рогенните и токсични съединения на хрома, 
оловото и арсена имат регионален характер. 
Неизграждането на нови водоизточници или 
връзки между отделни зони на водоснабдяване 
е причина в около 14 села в област Плевен и 
няколко в област Монтана да се съдържа хром 
в питейните води, както и единични отклонения 
за олово (в три проби в област Кюстендил) и 
за арсен (по една проба в област Кюстендил и 
област Хасково).
Проблем при мониторинга за качеството на 
водата за пиене се очертава недостатъчният по 
обем и честота мониторинг по редица пока­
затели, включени в периодичния мониторинг, 
най-вече тези, свързани с евентуално органично 
замърсяване на водата (пестициди, полициклични 
ароматни въглеводороди, 1,2 дихлоретан, бензен, 
бензапирен, тетрахлоретан, трихалометани, бро­
мати, общ органичен въглерод), живак и тритий. 
Също така не се следи редовно от ВиК и РЗИ и 
остатъчният алуминий в пречистените питейни 
води след употребата на алуминиеви реагенти.
Минералните води в България имат различен 
състав и свойства, които обуславят и различни 
възможности за тяхното използване, което няма 
данни да създава риск за околната среда. Също 
така няма данни за инвестиционни намерения 
за ползване на водата за дейности, които пред­
ставляват потенциален риск за замърсяване и 
увреждане на околната среда. 
Риск за околната среда представляват не 
самите дейности и обекти, за които се използва 
минералната вода, а неусвояването на ресурса 
и свободното изливане на минералната вода,