Държавен вестник, бр. 5, 2006 г., стр. 23

Б Р О Й  5
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  23
Приложение № 1
към чл. 2, ал. 2
Допълнителна информация, която се изпра-
ща на Европейската комисия при потвърж-
даване на наличието на АЧС
1. При обявяване на първични огнища или слу-
чаи в кланици или транспортни средства на АЧС
се изпраща следната информация:
1.1. брой на възприемчивите животни в огни-
щето, кланицата или транспортното средство;
1.2. брой на умрелите свине от всяка категория
в животновъдния обект, кланицата или транспор-
тното средство;
1.3. за всяка категория—процентът на заболевае-
мост и броят на свинете, при които е потвърдена АЧС;
1.4. брой на умъртвените свине в огнището, в
кланицата или транспортното средство;
1.5 брой на преработените трупове;
1.6. при обявяване на огнище—разстоянието до
най-близкия свиневъден обект;
1.7. ако заболяването е установено в кланица
или транспортно средство—местоположението на
животновъдния обект или животновъдния обект
на произход на заразените свине или трупове.
2. Информацията по т. 1 по отношение на огнища
или случаи на АЧС в животновъден обект, кланица
или транспортно средство се изпраща с писмен док-
лад до Европейската комисия, който съдържа:
2.1. датата, на която свинете в животновъдния
обект, в кланицата или транспортното средство са
били умъртвени или на която труповете им са били
унищожени;
2.2. резултатите от проведеното изследване на
пробите, взети при убиване на свинете;
2.3. при прилагане на чл. 9—броя на умъртве-
ните и унищожени свине, както и броя на свинете,
които ще бъдат заклани по-късно в рамките на
посочения за клането им срок;
2.4. информация, свързана с вероятния произ-
ход или, в случай че е доказан—с действителния
произход на болестта;
2.5. информация за системата за контрол, коя-
то е въведена с цел осигуряване на ефективно при-
лагане на мерките за контрол върху придвижване-
то на животните, посочени в чл. 15 и 20;
2.6. при първично огнище или случай на АЧС в
кланица или транспортно средство генетичната
разновидност на вируса, причинил огнището или
случая на АЧС;
2.7. при умъртвяване на свине в контактен
животновъден обект или в животновъден обект, в
който е имало свине, съмнително болни от АЧС,
информация за:
а) датата на умъртвяване и броя на свинете от
всяка категория, които са били умъртвени във всеки
един животновъден обект;
б) епизоотичната връзка между огнището или
случая на АЧС и всеки един от контактните жи-
вотновъдни обекти или друга причина за възник-
ване на съмнение за АЧС за всеки животновъден
обект поотделно;
в) резултатите от лабораторните изследвания
на проби, взети от свинете в животновъдния обект
и по време на умъртвяването на свине;
2.8. когато свинете в животновъдния обект не
са били умъртвени, е необходимо да се предостави
информация относно причините за това решение.
Приложение № 2
към чл. 4, ал. 2, т. 2
Диагностично ръководство
I. Описание на причинителя и на заболяването
Заболяването африканска чума по свинете
(АЧС) се причинява от вирус, който се причислява
към т. нар. семейство на ASF-like вирусите.
Вирусът на АЧС предизвиква разнообразни
синдроми, вариращи от перакутно до хронично
заболяване, а така също и перзистенция при вън-
шно здрави вирусоносители. По-силно вирулент-
ните щамове предизвикват перакутна или акутна
хеморагична инфекция, характеризираща се с ви-
сока температура, загуба на апетит, хеморагии по
кожата и вътрешните органи и смърт след 2 до 10
дни. Смъртността може да достигне до 100 %.
Щамовете с по-ниска вирулентност причиняват
“меки” клинични признаци—слабо повишаване
на телесната температура, намален апетит и де-
пресия, които могат лесно да се сбъркат с тези
при други заболявания по свинете и да не доведат
до подозрение за заболяването АЧС. Авирулент-
ните, нехемадсорбиращи щамове на вируса пре-
дизвикват субклинична нехеморагична инфекция
и сероконверсия, но някои животни могат да раз-
вият скрити лезии по белите дробове или по ко-
жата в областите над костите и в други зони, по-
датливи на травми.
Африканската чума по свинете не може да бъде
диференцирана от класическата чума по свинете
само чрез клинично и постмортално обследване.
Двете заболявания се имат предвид при диферен-
циална диагноза на всеки акутен фебрилен хемо-
рагичен синдром при прасетата, какъвто се наб-
людава например при бактериални септицемии.
Лабораторните изследвания са основни при
разграничаване на заболяванията.
II. Изисквания за биобезопасност на Национал-
ната лаборатория за африканска чума по свинете
1. Оценка на риска
Вирусът на АЧС не представлява риск за чо-
вешкото здраве. Правилата за биобезопасност
предотвратяват разпространението на инфекцио-
зен вирус от лабораторията към възприемчивата
популация от свине. Вирусът спада към ОIЕ “Гру-
па 3”: предизвиква заболяване, което е обект на
контрол от органите на НВМС и има огромен риск
за разпръскване от лабораторията.
2. Общи принципи на работната среда
Изискват се обособени помещения за различ-
ните процедури:
2.1. задължително разположено в АЧС звеното
помещение за аутопсии и постмортални обследва-
ния, оборудвано с филтър, възможности за къпане
и преобличане на персонала и двупроходен авто-
клав за унищожаване на високорисков биологи-
чен материал;
2.2. биообезопасена лаборатория за работа с
диагностични проби и процедури с жив вирус (за-
дължително ниво III на биобезопасност);
2.3. филтър с душове и съблекалня, базирана на
входа/изхода на биообезопасената лаборатория;
2.4. помещение за хладилници и фризери;
2.5. помещение за микроскопиране, включи-
телно затъмнена част за работа с флуоресцентен
микроскоп;