Държавен вестник, бр. 16, 2013 г., стр. 49

БРОЙ  16	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  49  
1. релеф – наклон, изложение, надморска 
височина и други специфични особености на 
терена;
2. геоложки строеж и петрографски със-
тав – основна скала, състояние и степен на 
изветряване;
3. почва – генетичен тип и подтип, механи-
чен състав, каменливост, влажност, плътност, 
дълбочина и киселинност;
4. степен на ерозираност на почвата;
5. климат – валежи и разпределението им 
през вегетационния период, средни месечни 
температури и температурни екстремуми, 
продължителност на вегетационния период 
и други климатични особености;
6. флора – видова характеристика и със-
тояние на дървесната, храстовата и тревната 
растителност.
Чл. 16. (1) Определянето на типовете горски 
месторастения за нуждите на залесяването 
се извършва въз основа на Класификационна 
схема на типовете горски месторастения в 
Република България (издадена във ведом-
ствена книжка от 2011 г. и публикувана на 
интернет страницата на ИАГ).
(2) За неинвентаризирани горски територии, 
земеделски земи и нарушени територии за 
залесяване типът месторастене се определя 
въз основа на следните показатели:
1. почвено богатство – преценява се кос-
вено по дълбочина на почвата, мощност на 
хумусния хоризонт, каменливост, механичен 
състав и почвообразуващи скали съгласно 
приложение № 3, раздел І, като при необходи-
мост се правят копки или се залагат профили; 
степента на почвеното богатство се означава 
с главни букви от латинската азбука – А, В, 
С и D, и се определя съгласно приложение 
№ 3, раздел ІІ;
2. почвено овлажняване – преценява се 
косвено на терена съгласно приложение № 3, 
раздел ІІІ, по изложение, наклон и форма на 
терена; степента на почвеното овлажняване 
се означава с цифри – 0, 1, 2, 3 и 4, и се оп-
ределя съгласно приложение № 3, раздел ІV;
3. релеф;
4. индикаторна растителност – по харак-
терната за района дървесна, храстова и тревна 
растителност.
(3) Типът месторастене се обозначава с ком-
бинация от букви (А, В, С и D), обозначаващи 
почвеното богатство, и индекс от цифри (0, 
1, 2, 3 и 4), показващ влажността на почвата.
Г л а в а  ч е т в ъ р т а
ИЗБОР НА ДЪРВЕСНИ И ХРАСТОВИ ВИДО-
ВЕ ЗА ЗАЛЕСЯВАНЕ И ТИПОВЕ ГОРСКИ 
КУЛТУРИ
Раздел І
Избор на дървесни и храстови видове за 
залесяване
Чл. 17. (1) Изборът на дървесните и храс-
товите видове за залесяване се съобразява с 
предвижданията на:
1. Националната стратегия за развитие 
на горския сектор и Стратегическия план за 
развитие на горския сектор;
2. областен план за развитие на горските 
територии;
3. утвърдения горскостопански план или 
програма за горските територии;
4. плановете за управление и заповедите за 
обявяване на защитените територии и зони;
5. специализирани проекти.
(2) Избраните видове за залесяване трябва 
да гарантират устойчивото развитие на но-
восъздадените гори и да осигурят опазване и 
увеличаване на биологичното разнообразие и 
постигане на поставената цел съгласно чл. 10.
(3) Конкретният избор на използваните 
видове в залесителния обект се извършва 
след комплексна оценка на:
1. поставената цел на залесяване;
2. условията на месторастене;
3. биологичните особености и екологичните 
изисквания на видовете;
4. резултатите и оценката от досегашната 
залесителна практика.
(4) Изборът на видовете за залесяване 
се извършва съгласно Класификационната 
схема на типовете горски месторастения в 
Република България.
(5) При залесяване на земеделски земи и 
на нарушени територии за горска биологична 
рекултивация изборът на видовете за залесява-
не се извършва при спазване на изискванията 
на ал. 3 и 4.
Чл. 18. (1) За залесяване се използват:
1. главни видове – осигуряват трайно 
постигане на поставената цел в съответната 
категория залесяване;
2. съпътстващи видове – подпомагат расте-
жа и развитието на главните видове и спомагат 
за постигане на поставената цел.
(2) За постигане на целите и категориите на 
залесяване при избора на видовете се спазват 
следните изисквания:
1. за производство на дървесина – с пре-
димство се използват устойчиви видове, по-
бързорастящи и такива, даващи възможност 
за производство на специална дървесина и на 
други ценни дървесни суровини;
2. за защитни гори приоритетно се из-
ползват:
а) в леглата на реките – бързорастящи и 
влаголюбиви дървесни видове;
б) в брегови и извънбрегови земи – су-
хоустойчиви видове, развиващи разклонена 
коренова система;
в) за полезащитни горски пояси – бързо-
растящи, дълговечни, ветроустойчиви, снего-
устойчиви и сухоустойчиви видове;
г) в райони с висок риск от пожари – видове 
с висока устойчивост на пожари;
д) в промишлено замърсени райони – ус-
тойчиви на атмосферни и почвени замърся-
вания видове;