Държавен вестник, бр. 106, 2006 г., стр. 126

С Т Р .  126
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  106
на прехвърления риск; обслужването на експози-
циите от страна на банката инициатор не се трети-
ра като контрол върху експозициите;
6. при наличие в договора на опция за пълно
погасяване са изпълнени следните условия:
а) опцията може да бъде упражнена единстве-
но по решение на банката инициатор;
б) опцията може да бъде упражнена само кога-
то са амортизирани 90 % или повече от първона-
чалния размер на секюритизираните експозиции;
в) опцията не е структурирана като кредитно
подобрение или по начин, позволяващ неразпре-
деляне на загуби към позициите, държани от ин-
веститорите;
7. документацията не съдържа клаузи, които:
а) изискват в случаите, различни от предсроч-
на амортизация, банката инициатор да подобрява
кредитното качество на секюритизиращите пози-
ции чрез промяна в състава на базисните експози-
ции или други техники;
б) предвиждат увеличаване на доходността по
секюритизиращите позиции в случай на влошава-
не кредитното качество на базисните експозиции.
Прехвърляне на риск при синтетична секюрити-
зация
Чл. 197. Прехвърляне на значителна част от
кредитния риск при синтетична секюритизация по
смисъла на чл. 196, ал. 1 се признава, когато прех-
върлянето отговаря на следните изисквания:
1. документацията съответства на икономичес-
ката същност на сделката;
2. осигурената кредитна защита отговаря на
изискванията на глава шеста “Редуциране на кре-
дитния риск”; дружествата със специална инвес-
тиционна цел—секюритизация, не се считат за
признати доставчици на защита с гаранции;
3. инструментите, използвани за прехвърляне
на риска към трети страни, не съдържат клаузи
или условия, които:
а) установяват значими прагове на същественост,
под които кредитната защита не се счита за изиску-
ема в случай на настъпване на кредитно събитие;
б) позволяват прекратяване на защитата в слу-
чай на влошаване на кредитното качество на ба-
зисните експозиции;
в) изискват в случаите, различни от предсроч-
на амортизация, банката инициатор да подобрява
кредитното качество на секюритизиращите пози-
ции чрез промяна в състава на базисните експози-
ции или други техники;
г) предвиждат увеличаване на доходността по
секюритизиращите позиции или повишаване це-
ната на кредитната защита в случай на влошаване
на кредитното качество на базисните експозиции.
4. получено е висококвалифицирано правно
становище, което потвърждава правната валид-
ност на кредитната защита във всички относими
юрисдикции.
Раздел III
Използване на външни кредитни оценки
Изисквания към кредитните оценки
Чл. 198. Присъдените оценки от признати
АВКО, използвани за изчисляването на рисково-
претегления размер на секюритизиращите пози-
ции съгласно раздел IV “Изчислителни процеду-
ри”, следва да отговарят на следните изисквания:
1. не съществува разлика между видовете пла-
щания, отразени в кредитната оценка, и видовете
плащания, предвидени в договора за пораждане на
секюритизиращата позиция;
2. кредитната оценка следва да бъде оповесте-
на и общодостъпна за участниците на пазара и
включена в миграционната таблица на АВКО.
Използване на кредитните оценки
Чл. 199. (1) Когато банка използва кредитните
оценки на една или повече признати АВКО за ус-
тановяването на рисковопретегления размер на
секюритизиращите позиции, тя следва да извърш-
ва това последователно през целия период на тях-
ното прилагане.
(2) Когато за определена секюритизираща по-
зиция са налице две кредитни оценки, присъдени
от различни АВКО, определящи различни риско-
ви тегла, се прилага по-високото рисково тегло.
(3) Когато за определена секюритизираща по-
зиция са налице три или повече кредитни оценки,
присъдени от различни АВКО, определящи раз-
лични рискови тегла, за целите на рисковото пре-
тегляне се вземат оценките, определящи двете най-
ниски рискови тегла, след което се прилага изис-
кването по ал. 2.
(4) За всички останали случаи банката следва
да използва кредитни оценки на една призната
АВКО спрямо всички траншове в схемата за секю-
ритизация.
(5) Кредитна оценка на определен транш при
традиционна секюритизация, отчитаща наличие-
то на предоставена кредитна защита, се признава,
когато:
1. кредитната защита е предоставена директно
на дружеството със специална инвестиционна цел—
секюритизация;
2. кредитната защита отговаря на изисквания-
та на глава шеста “Редуциране на кредитния риск”.
Раздел IV
Изчислителни процедури
Общи положения
Чл. 200. (1) За целите на чл. 202 рисковопре-
тегленият размер на секюритизиращите позиции
се получава, като към стойността им се прилага
съответното рисково тегло.
(2) При използване на стандартизиран подход
размерът на секюритизираща позиция е балансо-
вата є стойност.
(3) При използване на вътрешнорейтингов под-
ход размерът на секюритизираща позиция е брут-
ната балансова стойност преди извършването на
корекции.
(4) Размерът на задбалансовите секюритизи-
ращи позиции се установява, като номиналната
стойност на експозицията се умножава по конвер-
сионен фактор 100 %, освен ако не е посочено дру-
го в настоящата глава.
(5) Стойността на секюритизираща експозиция,
произтичаща от дериватен инструмент по прило-
жение № 1 “Списък на дериватите”, се установява
в съответствие с методите, посочени в глава осма
“Третиране на кредитния риск от контрагента”.
(6) Когато секюритизираща позиция е обект на
обезпечена кредитна защита, стойността на тази
позиция може да бъде променена в съответствие с
принципите, посочени по глава шеста “Редуцира-
не на кредитния риск”.