Държавен вестник, бр. 89, 2017 г., стр. 17

БРОЙ  89	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  17  
и всички други нормативни актове или техни 
части, дялове, глави, раздели, членове, алинеи, 
точки или букви, които се отменят, изменят 
или допълват. В настоящия казус стандарти­
те по различните медицински специалности 
са обединени в обща област на нормативно 
регулиране, очертана от основанието за ут­
върждаването им с подзаконови нормативни 
актове от един и същ вид и степен – чл. 6, 
ал. 1 ЗЛЗ. Следователно противно на тезата 
на оспорващите липсва правна забрана или 
ограничение с наредба, уреждаща конкретен 
медицински стандарт, да се измени и допълни 
наредба, третираща медицински стандарт по 
друга специалност. Издаването на наредби 
за утвърждаване на отделните медицински 
стандарти е възложено в компетентност на 
министъра на здравеопазването, поради кое­
то, изменяйки и допълвайки Наредба № 30 от 
15.07.2010 г. за утвърждаване на медицински 
стандарт „Медицинска онкология“ с изрична 
заключителна разпоредба на Наредба № 2 от 
2010 г. за утвърждаване на медицински стандарт 
„Кардиология“, органът е приложил правилно 
изискванията на правната техника при издаване 
на нормативен акт.
Оспорената наредба обаче е незаконосъ­
образна поради допуснати съществени нару­
шения на административнопроизводствените 
правила, а именно –  издадена е в разрез с 
императивните норми на чл. 28, ал. 2 и чл. 26 
ЗНА (в относимата редакция преди изменението 
в ДВ, бр. 34 от 3 май 2016 г.).
Подзаконовото нормативно регулиране е 
конституционно призната функция на висшите 
органи на изпълнителната власт, осъществявана 
в публичен интерес – чл. 115 КРБ. Дейността 
по издаване на нормативни административни 
актове, бидейки същностен белег на държав­
ното управление и основен правен регулатор, 
се подчинява на общите принципи на чл. 4, 
6, 8 и 12 АПК – законност, съразмерност, ра­
венство и достъпност, публичност и прозрач­
ност. Спазването на предвидената процедура 
е императивно задължение на натоварените с 
нормотворчески правомощия административни 
органи, обезпечаващо законосъобразното фор­
миране на управленски решения и приемането 
на регулиращите определени обществени отно­
шения правни норми по разумен, компетентен 
и стабилен начин. Нормотворческият процес 
се основава и на принципите на обоснованост, 
стабилност, откритост и съгласуваност – чл. 26, 
ал. 1 ЗНА. В тази връзка ЗНА придава изклю­
чително значение на мотивирането на пред­
ложението за приемане на нормативен акт и 
възможността за предварителното му разгла­
сяване и обсъждане с всички заинтересовани 
преди внасянето му за обсъждане и приемане 
от компетентния орган, за да се гарантират 
горепосочените принципи, които формулират 
и целите на изискването. По силата на чл. 28, 
ал. 2 ЗНА мотивите, съответно доклада към 
него, трябва да съдържат: 1. причините, ко­
ито налагат приемането; 2. целите, които се 
поставят; 3. финансовите и други средства, 
необходими за прилагането на новата уредба; 4. 
очакваните резултати от прилагането, включи­
телно финансовите, ако има такива; 5. анализ за 
съответствие с правото на Европейския съюз. 
Проект на нормативен акт, към който не са 
приложени отговарящи на изрично заложените 
в закона критерии мотиви, съответно доклад, 
не се обсъжда от компетентния да го приеме 
орган – чл. 28, ал. 3 ЗНА. Мотивировката с 
дефинираното от законодателя съдържание 
трябва да е налице преди внасяне на проекта 
за обсъждане, да е публикувана и да е станала 
достояние на всички заинтересовани лица, за 
да могат същите реално да упражнят правото 
си на предложения и становища по проекта. 
С оглед императивния им характер неизпъл­
нението на посочените процедурни правила 
представлява съществено нарушение.
За издаването на процесната наредба в 
първоначалната є редакция (обн. в ДВ, бр. 60 
от 3.08.2010 г.) липсват каквито и да било 
мотиви. По делото няма данни такива да 
са публикувани преди същата да стане част 
от обективното позитивно право (лист 75). 
Формално към изменящите и допълващите 
я наредби относно медицинските стандарти 
„Инфекциозни болести“ и „Вътрешни болести“ 
присъстват мотиви под формата на докладна 
записка (лист 114 и сл.), но по същество те 
нямат изискуемото съдържание и не изпълня­
ват целта на закона. Наличието на адекватни 
мотиви е от значение за проверката дали ут­
върждаването на стандарта в действащата му 
редакция е пропорционално и спазени ли са 
нормите на административното регулиране, с 
оглед финансовата или материалната тежест, 
която адресатите на предвидените изисквания 
следва да понесат за изпълнението им. Липсата 
на надлежна обосновка по смисъла на чл. 28, 
ал. 2 ЗНА препятства съдебния контрол по 
същество за съобразеността на подзаконовия 
нормативен акт с материалноправните норми, 
включително за съответствието му с чл. 3
ЗОАРАКСД в каквато посока са част от оплак­
ванията на жалбоподателите, и съответно води 
на извод за неговата незаконосъобразност. В 
този смисъл е и константната практика на 
Върховния административен съд по сходни дела 
(вж. Решение № 11894 от 7.11.2016 г. по адм. дело 
№ 4272/2016 г. на ВАС, второ отделение; Решение 
№ 149 от 9.01.2017 г. по адм. дело № 5341/2016 г. 
на ВАС, второ отделение; Решение № 13199 
от 5.12.2016 г. по адм. дело № 4267/2016 г. 
на ВАС, седмо отделение; Решение № 13406 
от 8.12.2016 г. по адм. дело № 5339/2016 г. на 
ВАС, седмо отделение; Решение № 2499 от