Държавен вестник, бр. 17, 2024 г., стр. 157

БРОЙ  17	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  157  
Показател 
1 точка
2 точки 
3 точки 
Албумин (g/dl) 
>3.5 
2.8-3.5 
<2,8 
Билирубин (mg/dl) 
<2.0 
2.0-3.0 
>3,0 
Протромбинов индекс-Quick 
>70% 
40-70% 
<40% 
Асцит 
0 
+/++ 
+++ 
Енцефалопатия 
0 
I-II степен
III-IV степен 
Child “A” – 5 - 6 точки; Child “B” – 7 - 9 точки; Child “C” – 10 - 15 точки. 
Хирургичните интервенции при пациентите с чернодробна цироза и портална хипертония са 
насочени срещу двата основни танатогенни фактора – (а) масивна хеморагия от гастро-интестиналния 
тракт (най-често езофагеални/стомашни варици); (б) прогресираща чернодробна недостатъчност. 
Шънтовите интервенции се извършват по-често планово, по- рядко в спешни условия. 
Плановите шънтове целят профилактика на рецидивни хеморагии от гастроинтестиналния тракт. 
Спешните са последно средство на избор в условията на остра хеморагия от езофагеални или стомашни 
варици – при неуспех на консервативната хемостаза, ендоскопското склерозиране/лигиране на вариците 
или налагане на сондата на Blakemore-Sengstaken. 
В зависимост от количеството на порталната кръв, което се насочва към системата на долната 
празна вена шънтовете се делят на три групи: 
(а) тотални шънтове (порто-кавални и мезентерико-кавални) 
(б) парциални шънтове - проксимален спленоренален шънт по Linton и порто- и мезентерико-
кавални шънтове с интерпозиция на протеза (H-graft); 
(в) селективни шънтове – дистален сплено-ренален шънт по Warren и коронаро- кавален шънт по 
Inokuchi. 
В съвременните условия най-често се прилагат шънтовете с интерпозиция на протеза (при остра 
хеморагия) и спленореналните шънтове по Linton (при данни и за хиперспленизъм, тъй като включва и 
спленектомия) и Warren. 
При необходимост, се прилагат локални хемостатици. 
Медикаментозно лечение в пред- и следоперативния период се определя и зависи от състоянието 
на пациента и характера на заболяването. 
 
6. ПОСТАВЯНЕ НА ОКОНЧАТЕЛНА ДИАГНОЗА 
Окончателната диагноза при неонкологичните заболявания се поставя на базата на оперативната 
диагноза, данните от лабораторните и инструменталните методи. При онкологичните след задължително 
хистологично изследване с патоморфологична диагноза определяне на степен на малигненост и стадии 
на тумора (по TNM класификация). 
 
7. ДЕХОСПИТАЛИЗАЦИЯ И ОПРЕДЕЛЯНЕ НА СЛЕДБОЛНИЧЕН РЕЖИМ 
Медицински критерии за дехоспитализация: 
възстановен чревен и билиарен пасаж; 
добре зарастваща оперативна рана; 
липса на фебрилитет в последните 24 часа; 
липса на значими субективни оплаквания или обективно регистрирани от лекаря отклонения. 
8. ДОКУМЕНТИРАНЕ НА ДЕЙНОСТИТЕ ПО КЛИНИЧНАТА ПЪТЕКА 
 
ХОСПИТАЛИЗАЦИЯТА НА ПАЦИЕНТА се документира в “История на заболяването” (ИЗ) и в част 
ІІ на „Направление за хоспитализация/лечение по амбулаторни процедури“ (бл. МЗ - НЗОК № 7). 
 
ПРЕДОПЕРАТИВНА 
БОЛНИЧНА 
ДОКУМЕНТАЦИЯ 
– 
включва 
попълване 
на 
лист 
за 
Предоперативна анестезиологична консултация (Документ №2) и задължителна предоперативна 
епикриза – документите се оформят съгласно Медицински стандарти “Анестезия и интензивно лечение” и 
“Общи медицински стандарти по хирургия, неврохирургия, гръдна хирургия, кардиохирургия, съдова 
хирургия, детска хирургия и лицево-челюстна хирургия”. 
 
ДОКУМЕНТИРАНЕ НА ЛЕЧЕНИЕТО: 
Документиране на предоперативни дни в “История на заболяването” (ИЗ). 
Документиране на операцията – изготвяне на оперативен протокол (съобразно Медицински 
стандарти 
“Общи 
медицински 
стандарти 
по 
хирургия, 
неврохирургия, 
гръдна 
хирургия, 
кардиохирургия, съдова хирургия, детска хирургия и лицево- челюстна хирургия”). 
Документиране на следоперативните дни в “История на заболяването” (ИЗ). 
 
ИЗПИСВАНЕТО/ПРЕВЕЖДАНЕТО КЪМ ДРУГО ЛЕЧЕБНО ЗАВЕДЕНИЕ СЕ ДОКУМЕНТИРА В: 
“История на заболяването”; 
част ІІІ на „Направление за хоспитализация/лечение по амбулаторни процедури“ (бл. МЗ - НЗОК 
№ 7); 
епикриза – получава се срещу подпис на пациента (родителя/настойника), отразен в ИЗ.