Държавен вестник, бр. 97, 2011 г., стр. 104

СТР.  104	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  97
(3) Изборът на исторически данни по ал. 2 
се одобрява от заместник-председателя и под­
лежи на годишен преглед от инвестиционния 
посредник. 
Чл. 102б. (1) Инвестиционният посредник 
спазва ежедневно капиталово изискване, по­
лучено като сума от следните компоненти:
1. по-голямото от:
а) размера на стойността под риск за пред­
ходния ден, изчислена съгласно чл. 102, ал. 9;
б) средната величина на измерените дневни 
стойности под риск в съответствие с чл. 102, 
ал. 9 за всеки от предходните шестдесет ра­
ботни дни, умножена с коефициент mc;
2. по-голямото от:
а) размера на последната налична стрес 
стойност под риск, изчислена съгласно чл. 102, 
ал. 9;
б) средната величина на стрес стойностите 
под риск, измерени по начина и с честота, 
посочени в ал. 1, през предходните 60 работни 
дни, умножена с коефициент ms.
(2) Когато инвестиционният посредник 
използва вътрешен модел за изчисляване на 
капиталовото изискване за специфичен пози­
ционен риск, спазва капиталово изискване, 
получено като сума от:
1. капиталово изискване, изчислено съ­
гласно глава шеста, за позиционния риск на 
секюритизационните позиции и кредитните 
деривати за n-то неизпълнение в търговския 
портфейл, с изключение на тези, които са 
включени в капиталовото изискване съгласно 
чл. 100ж;
2. по-голямата от последно наличната 
величина и средната величина за период 
12 седмици на нарастващите допълнителни 
рискове от неизпълнение и миграционен риск, 
измерени от институцията съгласно чл. 100а, 
ал. 1, и където е приложимо, по-голямата от 
последно измерената величина и средната 
величина за период 12 седмици на всички 
рискове от промяна в цената, измерени от 
инвестиционния посредник съгласно чл. 100ж.
Чл. 102в. Инвестиционният посредник 
извършва обратни стрес тестове.“
§ 21. В чл. 104 ал. 1 се изменя така:
„(1) Вътрешният модел за измерване на 
риска трябва да обхваща достатъчен брой 
рискови фактори в зависимост от степента на 
активност на инвестиционния посредник на 
съответните пазари. Когато рисков фактор е 
включен в ценовия модел за инвестиционния 
посредник, но не е включен във вътрешния 
модел за измерване на риска, инвестиционният 
посредник трябва да обоснове този свой избор. 
Вътрешният модел за измерване на риска 
трябва да обхваща нелинейността на опции 
и други продукти, както и корелационния и 
базисния риск. Когато се използват прибли­
зителни показатели за рискови фактори, те 
се подкрепят от надеждни исторически данни 
за държаната действителна позиция. Това 
се прилага за индивидуалните видове риск, 
като се включват най-малко рискът, свързан 
с промяна в лихвен процент, валутният риск, 
рискът, свързан с акциите, и стоковият риск.“
§ 22. В чл. 126 ал. 1 се изменя така:
„(1) Инвестиционен посредник спонсор или 
инвестиционен посредник инициатор, който 
прилага разпоредбите на чл. 121 за изчисля­
ване на стойността на рисковопретеглените 
експозиции или продава финансови инструмен­
ти от търговския си портфейл на дружество 
със специална цел, в резултат на което не е 
задължен да поддържа собствен капитал сре­
щу риска, произтичащ от тези инструменти, 
като отчита необходимостта от намаляване 
на потенциалните или действителните загуби 
на инвеститорите, не извършва подпомагане 
на секюритизация, неуредена предварително 
в договор.“
§ 23. В чл. 136 се създава ал. 5:
„(5) Ако комисията вземе решение да не 
прилага капиталовите изисквания на консо­
лидирана основа, предвидени в ал. 1 – 4, тя 
уведомява Европейската комисия и Европей­
ския банков орган.“
§ 24. В чл. 147, ал. 1 се правят следните 
изменения и допълнения: 
1. В т. 9 накрая се добавя следното изре­
чение:
„Освен това капиталовото изискване за 
лихвен риск на секюритизиращите позиции 
се оповестява отделно.“
2. Точка 10 се изменя така:
„10. за инвестиционен посредник, който 
изчислява капиталовите изисквания съгласно 
глава единадесета, информация относно: 
а) всеки подпортфейл, включваща:
аа) характеристиките на използваните 
модели;
бб) за капиталовите изисквания в съответ­
ствие с чл. 100а, ал. 1 и чл. 100ж поотделно, 
използваните методи и рисковете, измерени 
чрез използването на вътрешни модели, вклю­
чително описание на метода, използван от 
инвестиционния посредник за определяне на 
ликвидните хоризонти, използваните методи 
за постигане на капиталова оценка, която от­
говаря на изисквания стандарт за надеждност, 
и използваните методи при утвърждаване на 
модела; 
вв) описание на стрес тестовете, приложи­
ми за подпортфейла;
гг) описание на методите, използвани за 
бек тестовете, и потвърждаване на точността 
и съответствието на вътрешните модели и 
процедурите за тяхното използване;