Държавен вестник, бр. 47, 2004 г., стр. 41

Б Р О Й  47
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  41
Задачите в тази част са също 6 и изискват кандида-
тите да:
• дават определение на отделни основни истори-
чески понятия;
• посочват примери, с които илюстрират съдър-
жанието на дадено историческо понятие;
• използват исторически понятия в зададена кон-
кретна ситуация;
• коментират исторически понятия, включени в
писмен източник.
Първите два компонента включват задачи, които
обхващат учебно съдържание от българската и от съв-
ременната световна история.
Задачите от първи и втори компонент могат да съ-
държат различен брой елементи, като общият им брой
за всеки един от компонентите е 30.
ТРЕТИ КОМПОНЕНТ
Третият компонент предвижда проверка на умени-
ята на кандидатите да съставят самостоятелен текст по
избор на един от следните варианти:
• по зададен исторически въпрос;
• по исторически източник (или комбинация от
източници).
При работа с тези източници кандидатите проявя-
ват умението си да:
• формулират твърдения;
• организират и структурират изложението си;
• привеждат аргументи в подкрепа на формули-
раните твърдения, като се основават на позна-
ването, разбирането и осмислянето на изуча-
ваните исторически явления.
Текстовете трябва да разкриват историческите ком-
петенции и общата езикова култура на кандидатите.
Двата варианта се придружават от въпроси, които
подпомагат структурирането на изложението.
Обемът на съставените от кандидатите текстове по
този компонент не бива да надхвърля:
• 4 страници за първия вариант;
• 3 страници за втория вариант.
Първи вариант—отговор на исторически въпрос
Формулировката на въпроса съответства на изиск-
ванията на учебните програми и е съобразена с наличи-
ето на достатъчна по обем историческа информация в
учебниците за ХI клас. Тя не повтаря заглавията на
урочните единици и не допуска буквалното възпроиз-
веждане на основни текстове от тях.
Въпросът може да се отнася до процеси, личнос-
ти, идеи.
Съставеният текст показва умението на кандидата
да анализира и прави заключения, като подбира и орга-
низира исторически факти в съответствие със зададе-
ния въпрос.
В структурно отношение отговорът на историчес-
кия въпрос включва:
• изясняване на ключовите понятия в заглавието;
• изложение на твърдения и тяхното аргументи-
ране с факти;
• изводи, основани на направения анализ.
Втори вариант—съставяне на текст по отделен ис-
торически източник (или комбинация от източници)
Кандидатът може да избира между анализа на два
вида исторически източници: текст или изображение
(или комбинация от текст и изображение).
Източниците могат да бъдат подбрани измежду
включените в утвърдените от МОН учебници или да
бъдат сходни на тях по вид и съдържание (текст, схема,
карта, карикатура, таблица, диаграма, графика, статис-
тически данни и др.).
Подбират се източници, които съдържат достатъч-
но информация, позволяваща да бъде направен анализ.
Коментарът на източника не допуска неговото пре-
разказване или излизане извън съдържанието му.
При работа с тези източници кандидатите проявя-
ват умението си да:
• представят източника;
• извлекат коректно информация от него;
• направят коментар съобразно със зададена-
та тема, като отговорят на всички поставени
въпроси.
IV. Формат на изпита
Състои се от три компонента, които не са обвърза-
ни тематично помежду си. Съдържанието на задачите
във всеки един компонент може да се отнася до различ-
ни исторически епохи и периоди.
Съществените различия между тях се изразяват във
включването на такива задачи, които оценяват различ-
ни равнища на постижения и различни умения, заложе-
ни в държавните образователни изисквания.
V. Изисквания за оценяване
1. Крайната оценка на изпитните материали се форми-
ра от общия бал, получен за трите компонента.
2. Максималният брой точки, който гарантира отлич-
на оценка, е 100.
3. Броят на точките, който може да се получи за първи
и втори компонент по отделно, е 30.
4. Минималният брой точки за успешно положен из-
пит е 28, задължително получени с решаването на
задачи от първи и втори компонент. При набиране-
то на този бал не се допуска минималният брой точ-
ки за единия от компонентите да е по-нисък от 12.
5. Всяко подусловие от задачите, включени в първи и
втори компонент, се оценява с 1 точка.
6. Пълният отговор на трети компонент се оценява с
40 точки.
7. Минималният брой точки за този компонент е 15.
8. При разлика в крайните оценки на двамата провери-
тели, по-голяма от 0,50, изпитната работа се предава
за окончателно оценяване от арбитър.
• Критериите за оценка на трети компонент се изра-
ботват според конкретно зададения вариант.
• Скала за оценяване
28—30 точки: оценка среден (3)
от 31 до 36 точки: оценка среден (3,25)
от 37 до 44 точки: оценка добър (3,50)
от 45 до 50 точки: оценка добър (3,75)
от 51 до 56 точки: оценка добър (4)
от 57 до 61 точки: оценка добър (4,25)
от 62 до 67 точки: оценка много добър (4,50)
от 68 до 73 точки: оценка много добър (4,75)
от 74 до 78 точки:оценка много добър (5)
от 79 до 84 точки: оценка много добър (5,25)
от 85 до 90 точки: оценка отличен (5,50)
от 91 до 95 точки: оценка отличен (5,75)
от 96 до 100 точки: оценка отличен (6)
Приложение № 38 А
Тематични области от съвременна световна ис-
тория в съответствие с учебната програма за
Х клас
1. Версайска система.
2. Политически системи в Европа между двете све-
товни войни.
3. Международни отношения през 30—50-те г. на ХХ в.
4. Процесите на евроинтеграция.
От учебното съдържание на посочените теми се
съставят задачи за първите два компонента на изпита.
Приложение № 39
Учебно-изпитна програма за държавен зрелостен
изпит по география и икономика
I. Вид и времетраене на изпита
 Изпитът е писмен, анонимен, с продължителност
4 (четири) астрономически часа.
II.—III. Учебно съдържание и оценявани
компетентности
Учебно-изпитната програма за държавен зрелостен
изпит по география и икономика обхваща съдържани-
ето по социално-икономическа география на света и
география на България. Тя е в съответствие с утвърде-
ните от МОН учебни програми за IX—XII клас за за-
дължителна и профилирана подготовка.