Държавен вестник, бр. 69, 2006 г., стр. 19

Б Р О Й  69
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  19
§ 2. Другите спорове, възникнали по тълку-
ването или по прилагането на Конвенцията и
на другите спогодби, изготвени от Организаци-
ята в съответствие с член 2, § 2, ако не са били
уредени по приятелски начин или предадени за
решаване от обикновените съдилища, могат по
споразумение между заинтересованите страни
да бъдат отнесени до арбитражен съд. По отно-
шение на състава на арбитражния съд и арбит-
ражната процедура се прилагат разпоредбите
на членове 29—32.
§ 3. Всяка държава може, когато отправя
молба за присъединяване към Конвенцията, да
си запази правото да не прилага изцяло или
отчасти § 1 и 2.
§ 4. Държава, която е изразила резерва в
съответствие с § 3, може да се откаже от нея във
всеки момент, като уведоми за това депозита-
ря. Това отказване влиза в сила един месец след
датата, на която депозитарят го доведе до зна-
нието на държавите членки.
Член 29
Арбитражно споразумение. Съдебна канце-
лария
Страните сключват споразумение за отна-
сяне на спора до арбитражен съд, в което се
посочват конкретно:
а) предметът на спора;
b) съставът на съда и договорените срокове
за определяне на арбитъра или арбитрите;
с) договореното място за седалище на съда.
Арбитражното споразумение трябва да бъде
съобщено на Генералния секретар, който пое-
ма функциите на съдебна канцелария.
Член 30
Арбитри
§ 1. Списък на арбитри се съставя и поддър-
жа в актуализиран вид от Генералния секретар.
Всяка държава може да включи в списъка на
арбитрите двама свои граждани.
§ 2. Арбитражният съд се състои от един,
от трима или от петима арбитри съобразно
споразумението. Арбитрите се избират меж-
ду лицата, фигуриращи в списъка, упоменат в
§ 1. Ако арбитражното споразумение обаче
предвижда петима арбитри, всяка от страни-
те може да избере един арбитър извън списъ-
ка. Ако споразумението предвижда само един
арбитър, той се избира от страните по взаим-
но съгласие. Ако споразумението предвижда
трима или петима арбитри, всяка от страните
избира един или двама арбитри според слу-
чая; те определят по взаимно съгласие третия
или петия арбитър, който председателства
арбитражния съд. В случай на несъгласие
между страните по определянето на единст-
вения арбитър или между избраните арбитри
по определянето на третия или на петия арби-
тър, това определяне се прави от Генералния
секретар.
§ 3. Единственият арбитър, третият или пе-
тият арбитър трябва да бъде с гражданство,
различно от това на страните, освен ако те са
с еднакво гражданство (национална принад-
лежност).
§ 4. Встъпването в спора на трета страна
остава без последици по отношение на състава
на арбитражния съд.
Член 31
Процедура. Разноски
§ 1. Арбитражният съд определя процедура-
та, като се съобразява конкретно със следните
разпоредби:
а) той проучва и решава делата въз основа
на материалите, представени от страните, без
да е обвързан, когато е призован да се произне-
се, с техните тълкувания;
b) той не може да присъди повече или нещо
различно от онова, което е поискано в молбата
на ищеца, нито по-малко от онова, което ответ-
никът е признал за дължимо;
с) арбитражното решение, надлежно обос-
новано, се изготвя от арбитражния съд и се
съобщава на страните от Генералния секретар;
d) освен при противоположна разпоредба на
императивното право на мястото, където засе-
дава арбитражният съд, и освен в случай на
противоположна договореност между страни-
те арбитражното решение е окончателно.
§ 2. Възнагражденията на арбитрите се оп-
ределят от Генералния секретар.
§ 3. Арбитражното решение определя разхо-
дите и разноските и постановява тяхното раз-
пределяне, както и разпределянето на възна-
гражденията на арбитрите между страните.
Член 32
Давност. Изпълнителна сила
§ 1. Откриването на арбитражното производ-
ство има по отношение на прекъсването на
давността същото действие като действието,
предвидено от разпоредбите на материалния
закон, приложими при подаването на иск пред
обикновен съд.
§ 2. Решението на арбитражния съд има сила
на присъдено нещо във всяка от държавите
членки след изпълняването на формалностите,
предписани в държавата, където трябва да се
състои изпълнението. Преразглеждане на де-
лото по същество не се допуска.
Р а з д е л  V I
ИЗМЕНЕНИЕ НА КОНВЕНЦИЯТА
Член 33
Компетентност
§ 1. Генералният секретар довежда незабав-
но до знанието на държавите членки предложе-
нията, насочени към изменение на Конвенция-
та, които са били отправени до него от държави-
те членки или които самият той е изготвил.