Държавен вестник, бр. 87, 2012 г., стр. 85

БРОЙ  87	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  85  
посочено, че азимутната антена на MLS може да 
се установява в границите на светлинната равни­
на там, където е невъзможно или практически 
нецелесъобразно тя да се установи след външния 
край на светлинния подход за осигуряване на 
подход за кацане от противоположна посока. Ако 
антената на MLS е установена по продължение на 
осовата линия на ПИК, тя се разполага колкото 
се може по-далече от най-близката до азимутната 
антена на MLS светлина по посока на края на 
ПИК. Фазовият център на aзимутната антена на 
MLS се разполага поне на 0,3 m по-високо от 
центъра на най-близката до aзимутната антена на 
MLS светлина по посока към края на ПИК (тази 
стойност може да се намали до 0,15 m, ако на 
това място не възникват проблеми на значителни 
смущения). Спазването на това изискване, целта 
на което е качеството на сигналите на MLS да не 
влияе върху системата от светлините за прибли­
жаване, може да доведе до частично засенчване 
на системата от светлини от азимутната антена на 
MLS. За да не се намалява в резултат на такова 
засенчване ефективността на визуалното насоч­
ване, по-ниско от допустимото ниво, азимутната 
антена не може да е по-близо от 300 m от края на 
ПИК, при това е желателно тя да е на разстояние 
25 m от 300-метровия светлинен хоризонт (така 
антената ще е разположена на разстояние 5 m 
зад светлината, установена на разстояние 330 m 
от края на ПИК).
Там, където азимутната антена е установена по 
такъв начин, тя частично ще засенчва само цен­
тралната част от 300-метровия светлинен хоризонт 
на системата от подхода за кацане. Независимо от 
това винаги се осигурява изправното състояние на 
незасенчените светлини на светлинния хоризонт.
2.3.6. Обектите, които са в границите на свет­
линната равнина и изискващи в съответствие с 
посочените изисквания увеличаване на височината 
на светлинната равнина, се премахват или пре­
местват, ако икономически това е по-оправдано от 
увеличаване на височината на светлинната равнина.
2.3.7. Понякога от икономически съображения 
някои обекти е невъзможно да бъдат премахнати, 
понижени или преместени. Тези обекти могат да 
се намират толкова близо до прага на ПИК, че 
наклонът, равен на 2 %, не създава необходимата 
резервна височина над тях. При наличието на та­
кива условия и при липсата на възможност те да 
се изменят, може да се увеличи ъгълът на накло­
на или да се използва „стъпаловидният наклон“, 
така че светлините на подхода да са по-високо от 
тези обекти. Към „стъпаловидни“ или с увеличени 
градиенти наклони се прибягва само когато е не­
възможно да се приложат стандартните критерии 
за наклона и в този случай тяхната стойност може 
да е абсолютно минимална. В съответствие с това 
изискване на най-отдалечения участък на система­
та не се допускат никакви отрицателни наклони.
2.4. Разглеждане влиянието на намаляването 
на дължината:
2.4.1. Необходимостта от съответна система за 
точен подход за кацане, когато от пилота се изисква 
определяне на визуални ориентири преди кацане, 
е трудно да бъде преоценена. Безопасността и ре­
гулярността на такива операции зависи от опреде­
лянето на тези визуални ориентири. Относителната 
височина над прага на ПИК, на която пилотът 
решава, че има достатъчно визуални ориентири 
за продължаване на точния подход за кацане, се 
изменя в зависимост от типа на осъществявания 
подход за кацане и от други фактори, като ме­
теорологичните условия, наземното и бордното 
оборудване и т.н. Необходимата дължина на свет­
линната система на подхода, която е необходимо 
да осигури цялото разнообразие на такива точни 
подходи за кацане, е 900 m и по възможност тя 
винаги се осигурява.
2.4.2. На някои места е невъзможно на ПИК 
да се установи 900-метрова дължина на светлин­
ната система за точен подход за кацане. В такива 
случаи се полагат всички усилия за осигуряване 
на възможно по-голяма дължина на системата от 
светлините за подхода за кацане. Гражданската 
въздухоплавателна администрация може да наложи 
ограничения върху операциите на ПИК, оборуд­
вани със светлинна система с намалена дължина. 
Редица фактори влияят на това, на каква относи­
телна височина пилотът е необходимо да вземе 
решение за продължаване на подхода за кацане 
или за минаване на втори кръг. 
При достигане на конкретна височина пило­
тът не взема мигновено решение. Фактическото 
решение за продължаване на подхода за кацане и 
последващо кацане е акумулативен процес, който 
завършва само на установената относителна висо­
чина. Ако до достигане височината за вземане на 
решение светлините не са установени, процесът 
на визуалната оценка е непълен и вероятността 
за минаване на втори кръг съществено нараства. 
2.5. Ред при установяване на системата за ви­
зуална индикация на глисадата:
2.5.1. Счита се за нецелесъобразно да се раз­
работват инструкции, позволяващи съвсем обек­
тивно да се анализира коя ПИК на летището да 
се оборудва на първо място със система за визу­
ална индикация на глисадата. Вземат се предвид 
следните фактори:
а) честотата на използване;
б) степента на опасност;
в) наличието на други визуални и невизуални 
средства;
г) типовете самолети, използващи ПИК; 
д) честотата на повторение и характерът на 
неблагоприятните метеорологични условия, при 
които ще се използва ПИК.
2.5.2. Относно степента на опасност редът, пред­
виден в изискванията за ползването на системата 
за визуална индикация на глисадата, посочен в 
чл. 195, т. 2 ÷ 5, може да служи като обща ин­
струкция. Изискванията могат да се сумират по 
следния начин:
2.5.2.1. липса на достатъчно визуални ориентири 
във връзка с това, че:
а) подходът за кацане се изпълнява над водно 
пространство или над земна повърхност, на която 
липсват характерните черти, или нощем липсва 
достатъчно осветяване в зоната на подхода за кацане;
б) заобикалящата местност има лъжлив ха­
рактер;
2.5.2.2. налице е сериозна опасност при подход 
за кацане;