Държавен вестник, бр. 54, 2014 г., стр. 8

СТР.  8	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  54
на парично задължение не повече от 60 дни. 
Създава се паралелен режим на общата норма 
на чл. 303а ТЗ, което ще усложни правната 
уредба и създава преференции само за кон­
кретни икономически отношения, за което 
няма обосновка.
6. Член 19а, ал. 3, изречение второ от ЗХ 
предвижда, когато не е уговорено друго, при 
едностранно прекратяване без предизвестие 
или при неспазване на уговорено предизвестие 
изправната страна има право на обезщетение за 
причинените вреди. Текстът е правно неиздър­
жан. Отговорност за вреди поначало има само 
при неправомерно поведение. Договорите могат 
да се прекратяват или по взаимно съгласие, 
или едностранно, но само на договорени или 
на установени в закон основания (чл. 20а от 
Закона за задълженията и договорите). Иначе 
казано, едностранното прекратяване или ще е 
позволено и тогава няма да е неправомерно, 
или ако не е позволено, няма как да произведе 
действие и договорът ще остане в сила. 
7. Разпоредбата на чл. 20б, ал. 2 ЗХ забра­
нява прехвърляне на определени търговски 
рискове към доставчик на храни. С този текст 
практически се забранява сключването на 
консигнационен договор. При този договор, 
ако една стока е оставена за продажба в даден 
търговски обект, но не бъде продадена в опре­
делен срок, тя ще бъде върната на собственика 
є. Тук рискът от това, че стоката не може да 
се продаде, се носи от собственика є, а не от 
търговеца на храни. Забраната на този тип до­
говор ще навреди само на малки и стартиращи 
предприятия и ще намали разнообразието на 
доставчици и продукти на пазара. Така зако­
нът не само че не защитава конкуренцията, а 
осуетява появата є.
8. С § 12, т. 3 и 5 се разширяват контрол­
ните правомощия на компетентните органи 
по ЗХ – Българската агенция по безопасност 
на храните (БАБХ) и органите на РЗИ към 
Министерството на здравеопазването. 
ЗХ има за цел да гарантира спазването на 
нормативните изисквания за производство и 
търговия с храни с оглед защита на здравето 
и интересите на потребителите и да осигури 
прилагането на законодателството на Евро­
пейските общности в областта на храните и 
тяхната безопасност на национално ниво. 
Със ЗИДЗЗК на контролните органи по 
ЗХ се възлагат правомощия да осъществяват 
контрол върху сключените договори за пери­
одична доставка на храни, включително спаз­
ване на изискванията на чл. 20б, ал.2 относно 
прехвърляне на отговорността за определени 
стопански рискове. При констатиране на на­
рушения на чл. 19а, ал. 1 и чл. 20б, ал. 2 на 
лицата се налагат глоби. Административно­
наказателното право предвижда глоби да се 
налагат на физически лица, а имуществена 
санкция да се налага на юридическите лица 
или на едноличните търговци.
Не става ясно дали органите по ЗХ ще могат 
да осъществяват контрол относно съдържанието 
на договорите по чл. 19а, или правомощията 
им са ограничени до проверка за наличието 
на писмен договор за периодични доставки 
между търговеца и доставчика на храни. В 
правовата държава функциите и правомощията 
на държавните органи трябва да бъдат ясно и 
точно определени (Решение № 13 от 2010 г. по 
к.д. № 12 от 2010 г.). Нормите е необходимо по 
безспорен начин и без възможност за двусмис­
лено тълкуване да дефинират правомощията на 
специализираните органи. В противен случай 
се създават предпоставки за административен 
произвол. 
Считам, че народните представители тряб­
ва повторно да обсъдят и въпроса дали е 
целесъобразно на органите със специалната 
компетентност да се възлага контрол върху 
съдържанието на договорите. Не подкрепям 
законодателното решение контролиращите про­
изводство и търговия с храни, с оглед защита 
на здравето и интересите на потребителите, 
да проверяват и да дават оценки на клаузи в 
търговски договори.
III. Относно § 14
С § 14 законодателят задължава търговците 
на храни да приведат договорите за доставка 
на храни както в съответствие със ЗЗК, така 
и в съответствие със ЗХ, в 6-месечен срок от 
влизане в сила на Закона за изменение и до­
пълнение на ЗЗК (по общите правила – три дни 
след обнародването му в ДВ). В несъответствие 
с принципа за свободната стопанска инициатива 
търговците са длъжни да преуредят правоотно­
шения, по които има постигнато съгласие и се 
изпълняват договорни задължения. Освен това 
предоставеният 6-месечен срок за привежда­
не на тези договори в съответствие с новите 
правила е недостатъчен. Това е така, защото 
е предвиден 3-месечен срок за изработване на 
методика от КЗК и едномесечен след това за 
предоставяне на изготвените типови договори/
общи условия от търговците на храни на КЗК. 
Едва след това търговците на храни могат да 
пристъпят към привеждане на сключени вече 
договори в съответствие с новите разпоредби.
Уважаеми госпожи и господа народни 
представители,
Поради изложените мотиви, на основание 
чл. 101, ал. 1 от Конституцията на Република 
България връщам за ново обсъждане от Народ­
ното събрание разпоредбите на § 4; § 12, т. 1 
относно чл. 19, чл. 19а, ал. 1, ал. 2, т. 4, т. 5 в 
частта „или са със стойност, несъответстваща 
на действително предоставените услуги“, т. 7, 
ал. 3; т. 2, относно чл. 20б, буква „б“; т. 3; т. 5 
и § 14 от Закона за изменение и допълнение 
на Закона за защита на конкуренцията, приет 
на 18 юни 2014 г.
Президент на републиката: 
Росен Плевнелиев
4472