Държавен вестник, бр. 17, 2011 г., стр. 48

СТР.  48	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  17
Представителят на Върховната админи­
стративна прокуратура дава мотивирано за­
ключение за недопустимост на съдебния акт 
като постановен във връзка с оспорване на 
вътрешноведомствен акт на Министерския 
съвет, който не подлежи на обжалване, предвид 
липсата на законоустановен правен интерес 
от това за подателите на жалбите, разгледани 
по същество от тричленния състав на ВАС. В 
отношение на евентуалност е изразено стано­
вище за основателност на касационните жалби 
с оглед допуснати при постановяване на реше­
нието съществени нарушения на процесуални 
правила, по-конкретно на изискванията за 
обсъждане на всички представени по делото 
доказателства и наведени доводи, които са от 
значение за правилното решаване на спора 
относно законосъобразността на обжалваната 
част на ПМС № 229 от 2009 г. 
Върховният административен съд в на­
стоящия петчленен състав на първа колегия, 
като провери правилността на обжалваното 
решение и съобрази доводите на страните, 
приема за установено следното: 
Предмет на съдебния контрол за законосъ­
образност пред Върховния административен 
съд, първо отделение, са чл. 3, ал. 2, чл. 4, 
т. 2 и от ал. 5 думите „...и 2“, респективно 
§ 2, т. 4 и § 9 от допълнителните разпоредби 
на ПМС № 229 от 2009 г., както и чл. 32, 
чл. 37 и чл. 38, ал. 1 и 2 от приетия с него 
Устройствен правилник на Министерския 
съвет и на неговата администрация. Първо­
инстанционният съд е отхвърлил жалбите 
на посочено правно основание на съдебното 
производство – чл. 179 и сл. от АПК (разпо­
редби, относими към общите административни 
актове), независимо от изрично направеното 
отбелязване в мотивите на решението, че 
естеството на обжалвания акт в частта му, 
обективирана в чл. 3, ал. 2 и ал. 4, т. 2 и 
от ал. 5 думите „...и 2“, налага извода, че е 
вътрешноведомствен акт на Министерския 
съвет на Република България, подлежащ на 
оспорване по съдебен ред предвид засягането 
на права и законни интереси на граждани и 
съсловни организации, в т.ч. и на подателите 
на жалбите, по които делото е образувано, 
респективно са присъединени за разглеждане 
в производството по адм. дело № 14326/2009 
на ВАС, първо отделение. В случая правилно 
е констатирано наличието на изключение по 
смисъла на чл. 2, ал. 2, т. 3 АПК от общото 
правило за неприложимост на разпоредбите 
на този кодекс спрямо актовете, с които се 
създават права или задължения за органи и 
организации, подчинени на органа, издал акта 
по посочения текст. Аргумент относно допус­
тимостта на подадените жалби се съдържа и 
в Решение № 21 на КС от 26.10.1995 г. по к.д. 
№ 18 от 1995 г. (ДВ, бр. 99 от 1995 г.), според 
което съгласно чл. 120, ал. 2 от Конститу­
цията на Република България гражданите 
и юридическите лица могат да обжалват 
пред съдилищата всички административни 
актове, включително вътрешнослужебните, 
щом тези актове нарушават или застраша­
ват техни права или законни интереси и не 
са изключени изрично със закон от съдебно 
обжалване. В тази връзка следва да се има 
предвид, че правилото на чл. 22, т. 2 АПК на 
свой ред изрично изключва прилагането на 
разпоредбите на раздел I от глава V „Индиви­
дуални административни актове“ от АПК към 
актовете, издадени от Министерския съвет. 
Поради това настоящият състав намира, че 
са приложими разпоредбите на действащия 
към момента на приемане на частично ос­
пореното постановление на МС Устройствен 
правилник на Министерски съвет и неговата 
администрация (УПМСНА), приет с ПМС 
№ 216 от 2005 г., обн., ДВ, бр. 84 от 2005 г., 
понастоящем отменен в ДВ, бр. 78 от 2009 г. 
Оспорените от Марин Колев Тодоров текстове 
от допълнителните разпоредби на ПМС № 229 
от 2009 г. и приетия с него Устройствен пра­
вилник на Министерския съвет и на неговата 
администрация имат подзаконов нормативен 
характер по смисъла на чл. 75, ал. 1 и 4 АПК, 
поради което и производството в тази му част 
следва да се счита образувано на основание 
чл. 186 и сл. АПК. 
Обжалваните от всички касатори тексто­
ве на ПМС № 229 от 2009 г. (ДВ, бр. 78 от 
2009 г.), както правилно е констатирано и от 
първата инстанция, касаят закриването на 
редакция „Нормативни актове“ и уредбата 
на свързаните с ликвидацията є въпроси. 
В чл. 3, ал. 2 и ал. 4, т. 2 на ПМС № 229 от 
2009 г. изрично е отразено закриването на 
редакция „Нормативни актове“ от 01.01.2010 г., 
както и че ликвидационната комисия следва 
да организира съставянето на финансовия 
отчет и баланса на закритото звено, да из­
готви протокол – опис на имуществото, и да 
извърши други необходими действия, свърза­
ни с ликвидацията, в срок до 31.12.2009 г. В 
чл. 3, ал. 5 от акта е посочено, че разходите 
по ликвидацията на звената по ал. 1 и 2 (ка­
саеща редакция „Нормативни актове“) са за 
сметка на утвърдените разходи по бюджета 
на МС за 2009 г. 
По § 2, т. 4 от ДР на ПМС № 229 от 
2009 г. (предмет на част от жалбата, подаде­
на от Марин Колев Тодоров, присъединена 
за разглеждане към производството по адм. 
дело № 14326/2009 г. на Върховния админи­
стративен съд, първо отделение, съгласно 
определение № 16026 от 23.12.2009 г. по адм. 
дело № 16180/2009 на ВАС, второ отделение, 
при условията на чл. 126, ал. 1 ГПК във 
връзка с чл. 144 АПК) е отменено ПМС № 12 
от 2002 г. – подзаконовият нормативен акт, 
уреждащ статута на редакция „Нормативни