Държавен вестник, бр. 90, 2003 г., стр. 82

С Т Р .  82
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  90
1. писмено искане;
2. билет, карта или друг документ, доказващ,
че пострадалият е бил пътник;
3. документ по чл. 33;
4. препис от акта за смърт и удостоверение
за наследници или протокол на ТЕЛК, съответ-
но на комисията по чл. 12, ал. 1;
5. болнични листове, протоколи на ЛКК и
други документи, както и обяснения, поискани
от застрахователя.
(2) Ако са изплатени суми за трайна загуба
на трудоспособност, те се приспадат от сумата,
дължима за смърт, ако смъртта настъпи до една
година от датата на злополуката.
Чл. 36. Дължимата застрахователна сума
по задължителната застраховка “Злополука”
се заплаща в 15-дневен срок след представя-
нето на всички поискани от застрахователя
документи.
Чл. 37. Правата по договора за задължител-
ната застраховка “Злополука” се погасяват с
3-годишна давност от деня на настъпване на
застрахователното събитие.
Допълнителна разпоредба
§ 1. По смисъла на тази наредба:
1. Домакинство образуват лицата без ог-
лед на родствената връзка помежду им, ре-
гистрирани на един адрес, живеещи заедно в
обособени жилищни помещения и имащи общ
бюджет.
2. “Увредено лице” е лицето, получило ув-
реждания в резултат на пътнотранспортно про-
изшествие с участието на моторно превозно
средство, чийто водач е застраховал граждан-
ската си отговорност по тази наредба.
Преходни и заключителни разпоредби
§ 2. (1) Определените с чл. 9, ал. 1 размери
на минималните застрахователни суми се при-
лагат от 1 януари 2004 г.
(2) За договорите за задължителна застра-
ховка “Гражданска отговорност”, сключвани до
края на 2003 г. и със срок на действие до
31.ХII.2003 г., са в сила следните минимални
застрахователни суми:
1. за неимуществени вреди—100 000 лв. за
всяко събитие при едно увредено лице и
150 000 лв. за всяко събитие при две и повече
увредени лица независимо от техния брой;
2. за имуществени вреди—70 000 лв. за всяко
събитие.
§ 3. Наредбата се издава на основание чл. 77,
ал. 4 от Закона за застраховането и е приета с
решение № 04-Н от 24.IХ.2003 г. на Комисията
за финансов надзор.
Председател: А. Апостолов
55327
ВЪРХОВЕН
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 8733
от 2 октомври 2003 г.
по административно дело № 7361 от 2003 г.
Върховният административен съд в състав:
председател: Светла Петкова, и членове: Нина
Докторова, Георги Ангелов, Ваня Анчева,
Йордан Константинов, при участието на сек-
ретар-протоколиста Нина Спасова разгледа
административно дело № 7361 по описа на
Върховния административен съд—петчленен
състав, за 2003 г., докладвано от съдията Йор-
дан Константинов.
Производството е по реда на чл. 23 във връз-
ка с чл. 5, т. 4 и 5 от Закона за Върховния адми-
нистративен съд (ЗВАС).
Образувано е по жалба на Висшия съдебен
съвет (ВСС)—София, подадена чрез Благовест
Атанасов Пунев—член на ВСС и председател
на Бюджетната комисия, срещу т. 1, буква “а” и
т. 2 от решение № 578 от 11 август 2003 г. на
Министерския съвет на Република България за
осигуряване на средства за реформата в съдеб-
ната система за 2003 г.
Искането на жалбоподателя е да се отме-
нят като незаконосъобразни обжалваните раз-
поредби на т. 1, буква “а” и т. 2 от решението
на Министерския съвет. Изложени са съобра-
жения, че атакуваните разпоредби противо-
речат на § 68 от преходните и заключителни-
те разпоредби на Закона за държавния бюджет
на Република България за 2003 г. (ЗДБРБ за
2003 г.), тъй като посочените в т. 2 на реше-
нието дейности се финансират от бюджета на
съдебната власт, а не от бюджета на Минис-
терството на правосъдието. Жалбоподателят
посочва, че в подкрепа на твърдението му за
незаконосъобразност на посочените точки са
и разпоредбите на чл. 27, ал. 1, т. 8 от Закона
за съдебната власт (ЗСВ), чл. 28 от Закона за
устройството на държавния бюджет (ЗУДБ),
както решения на Конституционния съд на
Република България № 17 от 1995 г. по к. д.
№ 13 от 1995 г., № 16 от 2001 г. по к. д. № 6 от
2001 г. и № 4 от 2003 г. по к. д. № 2 от 2003 г.
Жалбоподателят твърди, че с оглед на тези
разпоредби предоставянето на средства, оп-
ределени за реформа на съдебната система,
на Министерството на правосъдието е неза-
коносъобразно и че тези средства следва да
бъдат предоставени на бюджета на съдебната
власт. Поради това моли Върховния админис-
тративен съд, петчленен състав, да отмени об-
жалваните разпоредби на т. 1, буква “а” и т. 2
на Решение № 578 от 11 август 2003 г. на Ми-
нистерския съвет като противоречащи на ма-
териалния закон. В съдебно заседание проце-
суалният представител на жалбоподателя