Държавен вестник, бр. 113, 2002 г., стр. 32

С Т Р .  32
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  113
5.3. Операции
5.3.1. Всички пациенти с потвърдени показания за
хирургическа намеса подлежат на включване в “Опера-
тивна програма”. Оперативната програма може да бъде
дневна или седмична. Тя подлежи на корекция при въз-
никнали спешни операции, включвани в дневната прог-
рама с приоритет или при други обективни обстоятел-
ства. Оперативната програма се съставя от началника
на отделението или клиниката на базата на доклади от
лекуващите лекари след предоперативно обсъждане на
лекарски колегиум. При спешни операции показанията
се потвърждават, а срокът и операторът се определят
от началника на клиниката/отделението, респ. от ръко-
водителя на дежурния екип.
5.3.2. Всички болни, подложени на оперативна на-
меса в операционната зала, подлежат на предоперати-
вен, интраоперативен и следоперативен контрол и наб-
людение от хирургичния и анестезиологичния екип.
Същото се отнася и за амбулаторните операции, чийто
обем според хирурга-оператор изисква участие и конт-
рол от анестезиолог.
5.3.3. Избор на метод за обезболяване. Местното
обезболяване се изучава, владее и извършва от хирурга-
оператор при наблюдение на общото състояние от анес-
тезиологичен екип, ако това е необходимо. Всички дру-
ги видове анестезия се организират и провеждат от анес-
тезиологичен екип съгласно медицински стандарти
“Анестезиология и интензивно лечение”. Тези изисква-
ния важат и при извършване на амбулаторна и едно-
дневна хирургия.
5.3.4. Изборът на анестезия принадлежи на анесте-
зиологичния екип, но се съгласува с хирурга-оператор
относно задачите на операцията, очаквания обем на
хирургичната намеса, предполагаемата кръвозагуба,
както и при отчитане на общото състояние на болния,
предоперативните заболявания, спешното състояние,
оценката на общия и оперативния риск, условията за
работа и оборудването на операционния блок.
5.3.5. Изборът на операция почива на следните прин-
ципи: а) да не се увреди болният; б) теоретично и прак-
тическо владеене на оперативните техники; в) да се реши
болестният проблем; г) да се отстрани болестта или да
се облекчи състоянието; д) да има условия за интраопе-
ративно доуточняване на диагнозата и за справяне с
възможните хирургични усложнения.
5.3.6. Изборът на операция при амбулаторна и ед-
нодневна хирургия се решава по индивидуализирани
показания, при стандартизиран протокол на лечение,
при осигурени мерки за безопасност на пациента. Ви-
дът на хирургичните намеси, чието извършване е въз-
можно в рамките на еднодневна хирургия съгласно на-
ционалния и международния опит, са представени в
отделен списък (приложение № 2).
5.3.7. За интраоперативно доуточняване на диагно-
зата за дефинитивно вземане на решения относно вида
и обема на хирургическата намеса хирургическият екип
трябва да разполага с необходимото оборудване и да
владее диагностични техники.
5.3.8. При спешни състояния хирургическият екип
прецезира решенията си в три степени: а) решение за
предприемане на животоспасяваща намеса; б) покана
към консултант с по-висока компетентност; в) транс-
портиране на болния в хирургично отделение/хирурги-
ческа клиника/СБАЛ по ЛЧХ с по-големи диагностич-
ни и терапевтични възможности.
5.3.9. При извършване на хирургически намеси с
голям и много голям обем и сложност хирургическият
екип трябва да разполага с добре оборудвана патомор-
фологична лаборатория и патоморфолог (или да има
сключен договор).
5.3.10. Оперативната находка, видът на приложена-
та операция, както и евентуалните интраоперативни
компликации се отразяват в оперативен протокол.
Оперативният протокол има титулна част. В протоко-
ла се описват избраният оперативен достъп, установе-
ната оперативна находка, извършените интраоператив-
ни диагностични процедури, обосновката за избрания
оперативен подход, техническите етапи на извършва-
ната хирургическа намеса, резултатите от интраопера-
тивните патоморфологични изследвания, възникнали-
те усложнения и взетите спрямо тях мерки, поставени-
те дренажи и условията при завършване на операция-
та.Уместно е използването на схеми при сложна интра-
оперативна находка.
5.3.11. В историята на заболяването операторът и
анестезиологът отразяват назначенията за следопера-
тивни изследвания и необходимите медикаменти, тех-
ния обем и дозировка.
5.4. Следоперативен период
5.4.1. Хирургическият екип осигурява постоянно
наблюдение в следоперативния период на локалния
статус и общото състояние на болния, на количеството
и вида на отделяните през дренажите секрети, на жиз-
нените показатели и резултатите от лабораторните
изследвания. При поставяне на пациента в отделение/
сектор за интензивно лечение следоперативният конт-
рол и мониторирането се извършват съвместно от анес-
тезиолог и лицево-челюстен хирург.
5.4.2. Следоперативното наблюдение, грижите и
изписването на пациентите след еднодневна хирур-
гия се извършват от лекарския и сестринския персо-
нал, осъществили анестезията и операцията. Същият
екип осигурява качествен контрол на болката, дого-
варя необходимостта и системата за контролно наб-
людение и преглед.
5.4.3. Хирургът-оператор провежда хирургическото
наблюдение, определя срока за отстраняване на дрена-
жи, сонда, катетър и др., извършва контрол на хирурги-
ческата рана и определя вида на необходимата пре-
връзка, както и условията за изписване, домашно наб-
людение и контрол след изписването—краткосрочен
или дългосрочен. При показания той определя необхо-
димостта от диспансеризация, рехабилитация и др.
6. Стандарти за оборудване, необходимо за изпъл-
нение на рутинни и специфични хирургични дейности
6.1. Хирургичен кабинет в лечебни заведения за
извънболнична помощ
6.1.1. Хирургичният кабинет е оборудван със: сто-
матологичен стол, стетоскоп, апарат за артериално
налягане, негативоскоп. Амбулаторната операционна
(манипулационна) на кабинета е оборудвана със: опе-
рационна маса; хирургически инструментариум за прев-
ръзки, за малки и средни амбулаторни операции; елек-
трокоагулатор; допълнителен източник на светлина
(подвижна операционна лампа); сух стерилизатор.
6.2. Хирургично отделение/клиника
6.2.1. Хирургично отделение (хирургична клиника)
разполага със:
• стандартното оборудване включва: ЕКГ апарат,
дефибрилатор, монитори, перфузори, негативоскоп;
• хирургичен инструментариум за осъществяване на
септични и асептични превръзки, колички за септични
и асептични превръзки;
• хирургични консумативи, превързочни материали;
• системи за аспирация, за сгъстен въздух, за кис-
лород;
• болнични легла, реанимационни легла;
• болнични шкафове и гардероби, осветителни тела;
• средства за поддържане на текущи дезинфекции.
6.3. Операционна зона (сектор, зала, зали, блок)
6.3.1. Оборудването във всяка операционна зала
включва:
• операционна маса, отговаряща на специфичните
изисквания, необходими за типа на извършваните хи-
рургични намеси;
• операционна лампа—основна, осигуряваща кон-
центрирано осветление на операционното поле;
• сателитно осветително тяло, вкл. подвижна лампа;
• електрокаутер;
• операционен микроскоп;
• система за аспирация—централна, както и чрез
допълнителна вакуумна помпа;