Държавен вестник, бр. 86, 2005 г., стр. 9

Б Р О Й  86
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  9
(2) Ако от доказателствата по делото не се
установява противното, при първоначалното
вземане на мярката за неотклонение задържа-
не под стража, реалната опасност по ал. 1 е
налице, когато:
1. лицето е привлечено като обвиняем за
престъпление, извършено повторно или при
условията на опасен рецидив;
2. лицето е привлечено като обвиняем за
тежко умишлено престъпление и е осъждано за
друго тежко умишлено престъпление от общ
характер на лишаване от свобода не по-малко
от една година или друго по-тежко наказание,
чието изпълнение не е отложено на основание
чл. 66 от Наказателния кодекс;
3. лицето е привлечено като обвиняем за
престъпление, за което се предвижда наказа-
ние не по-малко от десет години лишаване от
свобода или друго по-тежко наказание.
(3) Когато опасността обвиняемият да се
укрие или да извърши престъпление отпадне,
мярката за неотклонение задържане под стра-
жа се изменя в по-лека или се отменя.
(4) Мярката за неотклонение задържане под
стража в досъдебното производство не може да
продължи повече от една година, ако лицето е
привлечено като обвиняем за тежко умишлено
престъпление, и повече от две години, ако ли-
цето е привлечено като обвиняем за престъпле-
ние, за което се предвижда наказание не по-
малко от петнадесет години лишаване от сво-
бода или друго по-тежко наказание. Във всич-
ки останали случаи задържането под стража в
досъдебното производство не може да продъл-
жи повече от два месеца.
(5) След изтичането на сроковете по ал. 4
задържаният се освобождава незабавно по раз-
пореждане на прокурора.
(6) Когато в досъдебното производство се
установи, че са налице основанията по ал. 3,
прокурорът по свой почин изменя мярката за
неотклонение задържане под стража в по-лека
или я отменя.
(7) За задържането под стража незабавно се
уведомява:
1. семейството на обвиняемия;
2. работодателят на обвиняемия, освен ако
обвиняемият заяви, че не желае това;
3. Министерството на външните работи,
когато задържаният е чужд гражданин.
(8) Децата на задържания, ако нямат близки,
които да се грижат за тях, се настаняват незабав-
но чрез съответната община или кметство в дет-
ска ясла, детска градина или интернат.
Вземане на мярка за неотклонение задържане
под стража в досъдебното производство
Чл. 64. (1) Мярка за неотклонение задържа-
не под стража в досъдебното производство се
взема от съответния първоинстанционен съд по
искане на прокурора.
(2) Явяването на обвиняемия пред съда се
осигурява незабавно от прокурора, който при
необходимост може да постанови задържане
на обвиняемия до 72 часа за довеждането му
пред съда.
(3) Съдът незабавно разглежда делото едно-
лично в открито заседание с участието на про-
курора, обвиняемия и неговия защитник.
(4) Съдът взема мярка за неотклонение за-
държане под стража, когато са налице основа-
нията по чл. 63, ал. 1, а ако не са налице тези
основания, може да не вземе мярка за неоткло-
нение или да вземе по-лека.
(5) Съдът се произнася с определение, което
се обявява на страните в съдебното заседание и
се изпълнява незабавно. С обявяване на опре-
делението съдът насрочва делото пред въззив-
ния съд в срок до седем дни в случай на частна
жалба или частен протест.
(6) Определението подлежи на обжалване с
частна жалба и частен протест пред въззивния
съд в тридневен срок.
(7) Въззивният съд разглежда делото в състав
от трима съдии в открито заседание с участие на
прокурора, обвиняемия и неговия защитник.
Неявяването на обвиняемия без уважителна при-
чина не е пречка за разглеждане на делото.
(8) Въззивният съд се произнася с определе-
ние, което обявява на страните в съдебното
заседание. Определението не подлежи на об-
жалване с частна жалба и частен протест.
(9) Когато с влязлото в сила определение е
взета мярка за неотклонение гаранция, задър-
жаният под стража обвиняем се освобождава
след внасянето є.
Съдебен контрол върху задържането под
стража в досъдебното производство
Чл. 65. (1) Обвиняемият или неговият защит-
ник може по всяко време на досъдебното про-
изводство да поиска изменение на взетата мяр-
ка за неотклонение задържане под стража.
(2) Искането на обвиняемия или неговия
защитник се прави чрез прокурора, който е
длъжен незабавно да изпрати делото на съда.
(3) Делото се насрочва в тридневен срок от
постъпването му в съда и се разглежда в откри-
то съдебно заседание с участие на прокурора,
обвиняемия и неговия защитник. Делото се
разглежда в отсъствие на обвиняемия, ако той
заяви, че не желае да се яви, или довеждането
му е невъзможно по здравословни причини.
(4) Съдът преценява всички обстоятелства,
свързани със законността на задържането, и се
произнася с определение, което обявява на стра-
ните в съдебното заседание. С обявяване на
определението съдът насрочва делото пред
въззивния съд в срок до седем дни в случай на
частна жалба или частен протест.
(5) Определението се изпълнява незабавно
след изтичане на срока за обжалване, освен ако
е подаден частен протест, който не е в интерес
на обвиняемия.