Държавен вестник, бр. 87, 2005 г., стр. 5

Б Р О Й  87
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  5
12. обектите, в които се осъществява вете-
ринарномедицинска практика, и ветеринарни-
те лекари, работещи в тях;
13. производителите на ВМП;
14. лицензираните за употреба ВМП;
15. търговците на едро с ВМП;
16. ветеринарномедицинските аптеки;
17. лицата, получили разрешение за провеж-
дане на опити с животни;
18. транспортните средства, с които се пре-
возват животни, зародишни продукти, странич-
ни животински продукти и продукти, получени
от тях, фуражи, фуражни добавки и премикси;
19. лабораториите, осъществяващи ветери-
нарномедицинска дейност за целите на държав-
ния контрол.
(3) Регистрите по ал. 2 се публикуват на елек-
тронната страница на Министерството на земе-
делието и горите.
(4) Националната ветеринарномедицинска
служба поддържа компютризирани системи за
ветеринарномедицинска информация и издава
бюлетин.
(5) Националната ветеринарномедицинска
служба издава специализирани списания.
Чл. 8. (1) Контролът по чл. 7, ал. 1 се извър-
шва от официални ветеринарни лекари, от ин-
спектори и експерти.
(2) Лицата по ал. 1 нямат право да извърш-
ват или да участват в дейности, които са обект
на контрол от НВМС.
Чл. 9. (1) Официалните ветеринарни лекари
са служители на НВМС, назначени по служебно
правоотношение и определени със заповед на
генералния директор, които имат право да изда-
ват сертификати и други документи при търго-
вия, обмен и изнасяне при спазване на изисква-
нията по чл. 101—107, след извършване на:
1. контрол по здравеопазване на животни-
те, хуманно отношение към тях и при получа-
ване и обезвреждане на странични животинс-
ки продукти;
2. ветеринарно-санитарен контрол;
3. граничен ветеринарномедицински контрол;
4. контрол по безопасност на фуражи, фураж-
ни добавки и премикси.
(2) За официален ветеринарен лекар в едно
от направленията на дейност по ал. 1 може да
бъде определен лекар, който:
1. има най-малко три години практически
опит в същото направление;
2. е преминал курс на обучение за дейност-
та по т. 1.
(3) При издаване на документите по ал. 1
официалният ветеринарен лекар поставя личен
щемпел по образец, утвърден от генералния
директор на НВМС.
Чл. 10. (1) Органите на изпълнителната власт
и местното самоуправление, обществените ор-
ганизации, физическите и юридическите лица
са длъжни да оказват съдействие на служите-
лите от НВМС при изпълнение на служебните
им задължения.
(2) Редът и начините на взаимодействие
между органите на НВМС и Министерството
на вътрешните работи се уреждат с наредба на
министъра на земеделието и горите и министъ-
ра на вътрешните работи.
Чл. 11. При възникване на опасност за здра-
вето на хората и/или животните НВМС уведо-
мява незабавно писмено министъра на земеде-
лието и горите, министъра на здравеопазване-
то, ръководителите на други заинтересовани
ведомства и съответните органи на Европейс-
ката комисия и СОЗЖ.
Чл. 12. Ветеринарномедицинската дейност
в Министерството на вътрешните работи, Ми-
нистерството на отбраната и Министерството
на транспорта се осъществява от ведомствени
ветеринарномедицински звена в съответствие
с този закон.
Раздел II
Финансиране на дейността на НВМС
Чл. 13. (1) Националната ветеринарноме-
дицинска служба е второстепенен разпореди-
тел с бюджетни кредити към министъра на зе-
меделието и горите.
(2) Поделенията по чл. 5, ал. 2 са третосте-
пенни разпоредители с бюджетни кредити.
Чл. 14. (1) Финансовите средства за дейност-
та на НВМС се осигуряват ежегодно чрез бю-
джета на Министерството на земеделието и
горите, както следва:
1. субсидия (трансфери) от републиканския
бюджет;
2. собствени приходи на НВМС от:
а) лабораторна дейност;
б) контрол на ВМП, фуражи, фуражни до-
бавки и премикси;
в) клиничен преглед на животни;
г) ветеринарно-санитарен контрол на живот-
ни, предназначени за клане, суровини и храни
от животински произход, странични животин-
ски продукти и продукти, получени от тях;
д) граничен ветеринарномедицински контрол;
е) изпълнение на мониторингови програми;
ж) дезинфекция, дезинсекция, дератизация
и девастация;
з) дезинфекция и дезинсекция на влизащи в
страната превозни средства;
и) издаване на ветеринарномедицински и
други документи, посочени в закона;
к) разработка на научноизследователски
проекти, консултантска дейност и обучение;
л) дарения;
м) глоби и имуществени санкции, наложени с
наказателни постановления, издадени за наруше-
ния по този закон, както и за нарушения по Зако-
на за храните, когато те са установени от органи-
те на държавния ветеринарно-санитарен контрол;
н) други източници.
(2) При осъществяване на дейностите по
ал. 1, т. 2, букви “а”—“и” НВМС събира такси в
размер, определен с тарифа, одобрена от Ми-
нистерския съвет.