Държавен вестник, бр. 82, 2003 г., стр. 40

С Т Р .  40
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  82
4. съхранява протоколите и материалите от
заседанията на съвета за срок от 10 години, след
което се извършва предаването им на Държав-
ния архив;
5. прилага извлечения от всеки протокол към
съответното досие, за което се отнася взетото
решение.
Чл. 8. (1) Съветът е постояннодействащ ор-
ган. Заседанията на съвета се провеждат най-
малко два пъти в месеца.
(2) Заседанията на съвета се свикват от не-
говия председател.
(3) Всяко заседание се провежда съгласно дне-
вен ред, одобрен от председателя, който се изпра-
ща на всеки член на съвета преди заседанието.
(4) По решение на всички присъстващи на
заседанието членове на съвета дневният ред
може да бъде допълван или изменян при необ-
ходимост.
(5) Материалите по дневния ред се предос-
тавят за запознаване на членовете на съвета на
територията на дирекция “Международни оси-
новявания”.
Чл. 9. Председателят и членовете на съвета
подписват декларация с изискванията на чл. 67а
и 67б от Семейния кодекс.
Чл. 10. (1) Заседанията на съвета са закрити.
(2) В зависимост от въпросите, включени в
дневния ред, по разпореждане на председателя
по изключение отделно заседание може да бъде
открито.
Чл. 11. (1) За участие в отделни заседания на
съвета могат да бъдат поканени представители
на държавни органи, на неправителствени ор-
ганизации и други лица.
(2) Председателят определя условията и реда,
при които лицата по ал. 1 участват в заседанията.
Чл. 12. (1) Заседанията на Съвета са редовни
и се провеждат, ако на тях присъства най-мал-
ко 2/3 от състава му.
(2) При системно отсъствие на член от засе-
данията на съвета министърът на правосъдие-
то може да поиска от ръководителя на съответ-
ното ведомство неговата смяна.
Чл. 13. (1) За всяко заседание се води прото-
кол, който се подписва от председателя и при-
съствалите членове.
(2) Решенията на съвета се приемат с явно
гласуване и с мнозинство 2/3 от присъстващите.
(3) Протоколът задължително съдържа крат-
ки мотиви на всяко взето решение.
Чл. 14. Съветът може да обсъжда периодич-
но и да предлага на министъра на правосъдието
мнение и препоръки по всички въпроси, свър-
зани с международното осиновяване.
Заключителна разпоредба
Параграф единствен. Правилникът се изда-
ва на основание чл. 136е, ал. 3 от Семейния ко-
декс и влиза в сила от деня на обнародването му
в “Държавен вестник”.
Министър: А. Станков
50357
НАРЕДБА № 3
от 3 септември 2003 г.
за условията и реда за даване на съгласие за
осиновяване от чужденец на лице—български
гражданин
Раздел I
Общи положения
Чл. 1. (1) С тази наредба се определят усло-
вията и редът за даване на съгласие от минис-
търа на правосъдието за осиновяване на лице—
български гражданин, от чужденец.
(2) С наредбата се определят и:
1. съдържанието и редът за водене на регист-
рите по чл. 136а, ал. 2, т. 7 от Семейния кодекс;
2. редът за издаване, отказване и отнемане
на разрешение за посредничество при между-
народни осиновявания;
3. редът за осъществяване на дейност от ак-
редитираните организации за посредничество
при международни осиновявания.
Чл. 2. Дейностите по международното оси-
новяване се осъществяват при гарантиране зак-
рила на интересите на детето, при съблюдава-
не на неговите основни права и съобразно
изискванията на чл. 21 от Конвенцията за пра-
вата на детето.
Раздел II
Условия и ред за даване на съгласие от минис-
търа на правосъдието за осиновяване на лице—
български гражданин, от чужденец
Чл. 3. Български гражданин, който е навър-
шил една година и е вписан в регистъра по
чл. 136а, ал. 2, т. 7, буква “а” от Семейния ко-
декс (СК), може да бъде осиновен от чужденец.
По изключение с оглед здравословното състо-
яние на детето или когато са налице други важ-
ни обстоятелства, то може да бъде осиновено и
преди да е навършило една година, ако това е в
негов изключителен интерес.
Чл. 4. Чужденец може да осинови български
гражданин, ако притежава разрешение за оси-
новяване на дете съгласно отечествения си за-
кон и е включен в регистъра по чл. 136а, ал. 2,
т. 7, буква “б” СК. Чужденец, който живее пос-
тоянно в друга държава, трябва да отговаря и на
изискванията за осиновяване по закона на пос-
тоянното си местопребиваване.
Чл. 5. (1) Чужденец, който желае да осинови
лице—български гражданин, подава молба до
Министерството на правосъдието чрез централ-
ния орган на съответната държава или чрез
акредитирана организация, получила разреше-
ние от министъра на правосъдието. Молбата
може да се подаде и от централния орган или
акредитираната организация.
(2) Молбата съдържа:
1. кратко представяне на осиновяващия—
лични данни, националност и гражданство,
номер и място на издаване на документа за са-
моличност, място на раждане, държава по мес-
топребиваване, постоянен и настоящ адрес;