Държавен вестник, бр. 101, 2006 г., стр. 107

Б Р О Й  101
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  107
разболява планово) може да бъде лишено от
възможността да бъде прегледано и да получи
необходимата му към конкретен момент меди-
цинска помощ за сметка на бюджета, спрямо
който е редовен платец.
Тази хипотеза, често срещана и в практика-
та, поставя въпроса, дали това лимитиране на
безплатната медицинска помощ за ЗЗОЛ по
линия на НЗОК не противоречи на закона (то-
ест на материалноправни норми от по-висок
ранг) и на целта му.
Разпоредбата на чл. 4 ЗЗО въздига в прин-
цип забраната за администриране на медицин-
ската помощ в областта на задължителното
здравно осигуряване. В чл. 4, ал. 1 е прокла-
миран принципът на гарантиран свободен дос-
тъп до медицинска помощ на ЗЗОЛ чрез опре-
делен по вид, обхват и обем пакет от здравни
дейности, както и свободен избор на изпъл-
нител, сключил договор с РЗОК. Втората али-
нея на същата норма въвежда забрана право-
то на избор на ЗЗОЛ да бъде ограничавано в
географски и/или административен аспект.
Посредством налагането на лимити от НЗОК
на изпълнителите на медицинска помощ—
първична и специализирана извънболнична,
се извършва нарушение на чл. 4 ЗЗО. При
липса на направления поради изчерпан лимит
лекарят, оказващ първична извънболнична
медицинска помощ, няма да може да издаде
медицинско направление и съответно няма да
може да насочи избралия го за личен лекар
пациент към специалист. Ако пък РС е изчер-
пан от специалиста, към когото ЗЗОЛ е реши-
ло да се обърне, изборът му е да заплати със
свои лични средства за помощта, отказвайки
се от правата си по линия на НЗОК. В тази
хипотеза прогласеният в чл. 5, т. 5 ЗЗО прин-
цип на равнопоставеност при ползването на
медицинска помощ се явява нарушен, както и
този на т. 10—свободен избор от осигурения
на изпълнители на медицинска помощ, изрич-
но гарантиран от чл. 4 на закона.
Освен това и чл. 55, ал. 7, т. 2 ЗЗО гласи, че
НРД не може да установява изисквания за ус-
ловия, възпрепятстващи свободния избор от
осигурения на изпълнители на медицинска по-
мощ, сключили договор с РЗОК за първична
извънболнична помощ—в рамките на общи-
ната по постоянен или настоящ адрес (буква
“а”); за специализирана извънболнична по-
мощ и болнична помощ—в рамките на съот-
ветната област (буква “б”), и за високоспеци-
ализираната болнична помощ—в цялата стра-
на (буква “в”).
Следващите клаузи от същата норма на
ЗЗО—т. 5 и 6 на ал. 7, уреждат по категоричен
и недвусмислен начин забрана НРД да уста-
новява изисквания за максимален брой извър-
швани дейности и разпределение по квоти за
изпълнителите на такива дейности в специа-
лизираната извънболнична и в болничната по-
мощ и за ограничение в обема и разпределе-
ние на извършваните дейности между лечеб-
ните заведения.
 Съгласно нормата на чл. 35, т. 1 и 2 ЗЗО
задължително осигурените имат право: да по-
лучават медицинска помощ в обхвата на основ-
ния пакет от здравни дейности, гарантиран от
бюджета на НЗОК, и да избират един изпълни-
тел на медицинска помощ, сключил договор с
РЗОК. Този обхват на медицинска помощ спо-
ред разпоредбата на чл. 45 ЗЗО сочи за оказва-
нето на кои видове медицинска помощ НЗОК
заплаща на ИМП. В т. 3 е визирана извънбол-
нична и болнична медицинска помощ за диаг-
ностика и лечение по повод на заболяване, без
в закона да са обективирани ограничения при
оказването є. Според ал. 2 на същата разпоред-
ба медицинската помощ по ал. 1 (където в 13
точки са изброени конкретните є видове), с
изключение на т. 10, се определя като основен
пакет, гарантиран от бюджета на НЗОК. Този
основен пакет се определя с наредба на минис-
търа на здравеопазването, като сега действа-
щата Наредба № 40 от 2004 г. чрез своя единст-
вен член регламентира, че основният пакет
медицинска помощ съдържа дейности, опреде-
лени по вид и обхват съгласно приложения № 1,
2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 и 10. Съгласно легалната де-
финиция, дадена в § 1, т. 2 от ДР на ЗЗО, “осно-
вен пакет от здравни дейности, гарантиран от
бюджета на НЗОК, са определени по вид и об-
хват дейности, по отделни специалности, дей-
ности за лечение на определени заболявания
или на група заболявания, които са достъпни за
всички здравноосигурени лица в обем, при ус-
ловия и по ред, определени в Националния рам-
ков договор”. Чрез лимитирането на броя на
медицинските направления посредством РС на
практика се ограничава кръгът на ЗЗОЛ, като
не всички от тях имат възможност при нужда да
получат достъп до основния пакет от здравни
дейности през съответното тримесечие, които
дейности да им бъдат предоставени в обем, при
условия и по ред, определен в НРД, за сметка на
бюджета на НЗОК.
От изброените норми на ЗЗО става ясно,
че НРД 2006 с въвеждането на лимитиране на
броя на извършвани дейности (талони за нап-
равления) противоречи на ЗЗО, с което се
нарушава и чл. 15, ал. 2 ЗНА, тъй като не може
подзаконов нормативен акт чрез стеснител-
ни по своя характер норми да ограничава га-
рантирани права на гражданите със закон и с
Конституцията.
Предвид изложените мотиви съдът счита за
основателни доводите на жалбоподателите за
противоречие на чл. 119, ал. 6, чл. 129, ал. 2,
чл. 132, ал. 1 и чл. 167 от НРД 2006 с норми от
по-висок ранг, каквито се съдържат в ЗЗО.
Поради това първите две обжалвани разпоред-
би следва да бъдат отменени в частта им, къде-
то е регламентиран “определен брой” на меди-