Държавен вестник, бр. 8, 2016 г., стр. 53

БРОЙ  8	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  53  
Чл. 91. (1) Свързващите галерии се проекти-
рат като пешеходни или автомобилни напреч-
ни връзки между тръбите на пътния тунел. 
(2) Свързващите галерии се затварят от 
двете страни с огнеустойчиви врати към тръ-
бите на пътния тунел. Вратите, отделящи ту-
нела от свързващите галерии, се проектират 
така, че да се отварят в посока към галериите 
и да отговарят на изискванията, определени в 
чл. 458 – 462.
(3) Автомобилните напречни връзки са 
предназначени за преминаване на автомоби-
лите на аварийните служби и на спешна по-
мощ. Те се предвиждат на разстояние не повече 
от 900 m. При тунели с дължина до 1200 m се 
предвижда една автомобилна напречна връзка. 
При по-дълги пътни тунели всяка трета свърз-
ваща галерия се изгражда като място за преми-
наване на автомобилите на аварийните служби 
и на спешна помощ. 
(4) Светлото напречно сечение на свързва-
щи галерии, предназначени за пешеходно дви-
жение, е с минимални размери широчина 2 m 
и височина 2,50 m. 
(5) Светлият габарит на свързващи галерии, 
предназначени за преминаване на автомобили-
те на аварийните служби и на спешна помощ, 
е с минимални размери широчина 4,40 m и ви-
сочина 4,70 m. 
(6) Примерни напречни профили на свърз-
ващите галерии с обозначени минимални свет-
ли размери на вратите са показани в приложе-
ние № 8. 
(7) Аварийните галерии са проходими съо-
ръжения. Те може да се разполагат успоредно 
или косо на пътния тунел и да свързват раз-
лични аварийни изходи от тунела с един общ 
изход навън. Надлъжният им наклон не трябва 
да е по-голям от 10 %. Минималните размери 
на напречното им сечение са 2,50/2,50 m. По 
изключение може да се окаже целесъобразно 
при пътни тунели с голяма интензивност на 
движението аварийните галерии с дължина над 
300 m да бъдат изградени проходими за превоз-
ните средства на службите за спешна помощ. 
Необходимостта от това се посочва в досието 
за безопасност.
(8) Аварийните шахти са вертикални стро-
ителни съоръжения с вградени стълби и асан-
сьор, които водят директно навън от пътния 
тунел до повърхността. Връзката между шах-
тите и пътния тунел се осъществява чрез ава-
рийни галерии. Шахтите (включително техните 
конструкции) се проектират при спазване изис- 
кванията на тази наредба и на нормативните 
изисквания за достъп на хора с намалена под-
вижност. Пред всяка аварийна шахта, предназ-
начена за евакуация, се изгражда зона за съби-
ране на хора с площ не по-малка от 12 m2. 
Чл. 92. (1) Контролен център са всички 
сгради и помещения, необходими за управле-
ние на експлоатацията на пътния тунел. Той 
включва контролен център за вентилация, как-
то и център за контрол на съоръженията за 
експлоатация и безопасност (електрически и 
комуникационни системи). 
(2) За всички пътни тунели с дължина, по-
голяма от 3000 m, и с интензивност над 2000 
автомобила за лента се предвижда контролен 
център. За тунели с по-малка дължина и с по-
малка интензивност на движението контрол-
ни центрове се проектират след специална 
обосновка. 
(3) Допуска се наблюдението на повече от 
един пътен тунел да е централизирано в един 
контролен център. 
(4) Контролните центрове се разполагат при 
възможност при порталите, извън пътния ту-
нел. 
(5) Когато технически е възможно, за кон-
тролните центрове се осигуряват отделни вхо-
дове и достъп отвън, като връзката с тях се 
осъществява посредством проходими за МПС 
експлоатационни пътища. Целесъобразна е ди-
ректна връзка към пътя, който преминава през 
тунела или към входните и изходните му от-
клонения, а при магистрали връзката трябва да 
е към следващия по-нисък клас пътна мрежа. 
(6) При дълги пътни тунели може да се на-
ложи разполагането на контролните центрове 
или на част от тях в подземни работни поме-
щения. Големината на работните помещения 
в тунела зависи от тяхното предназначение и 
необходимото за целта оборудване. В работни-
те помещения се предвиждат двойни подове с 
височина от 60 cm до 100 cm. Изискванията за 
класа на материалите за двойните подове са 
определени в чл. 476. Достъпът до подземните 
работни помещения се осигурява, както следва: 
1. при единични пътни тунели – чрез уши-
рения за спиране от двете страни (съгласно 
чл. 89, ал. 2 и фиг. 2);
2. при пътни тунели с две тръби без ава-
рийна лента – с едностранно разположено 
уширение за спиране и автомобилна напреч-
на връзка.
(7) Конструкцията на подземните помеще-
ния се проектира при спазване изискванията 
на тази наредба. 
Чл. 93. (1) В пътните тунели се предвиждат 
следните видове ниши: 
1. за пожарни хидранти колонков тип; 
2. за аварийни станции; 
3. комбинирани – за пожарни хидранти и 
аварийни станции.
(2) В единични пътни тунели (с двупосочно 
движение) нишите за пожарни хидранти се раз-
полагат от двете страни на пътното платно на 
разстояние не по-голямо от 150 m. 
(3) В пътни тунели с еднопосочно движение 
нишите за пожарни хидранти се разполагат ед-
ностранно от дясната страна на пътното платно 
на разстояние не по-голямо от 150 m.