Държавен вестник, бр. 35, 2006 г., стр. 11

Б Р О Й  35
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  11
е) по чл. 1, ал. 4 извън случаите по чл. 3,
ал. 3, буква “б”, за безследно изчезналите след
12 септември 1944 г., за убитите на обществе-
ни места, в жилища или при опит за бягство, за
загиналите в  трудововъзпитателни общежи-
тия, арести и други подобни места при обсто-
ятелства, свързани с техния произход, полити-
чески убеждения или религиозни вярвания, за
убитите при опит за бягство през границата и
за загиналите във връзка с насилствената про-
мяна на имената—удостоверение от длъжност-
но лице по регистрите за гражданско състоя-
ние; съдебномедицинска експертиза; преписи
на документи по съдебни дела; актове, съоб-
щения или обявления за смърт и/или други
официални документи; когато причината или
мястото на смъртта не са установени, към ис-
кането се представят нотариално заверени
декларации най-малко на две лица, които ги
удостоверяват като свидетели;
2. декларация, че искане за обезщетение не
е подавано или обезщетение не е изплатено на
репресираното лице или на други негови нас-
ледници по досегашния ред;
3. удостоверение за наследници или документ
за родствени връзки;
4. удостоверение за идентичност на имената.
(4) Когато искането и приложените доку-
менти са непълни или не отговарят на изиск-
ванията, в едномесечен срок от установяване
на несъответствията централната комисия оп-
ределя срок на правоимащия за отстраняване-
то на тези несъответствия. Централната ко-
мисия може да изисква и други допълнителни
доказателства.
Чл. 4. (1) Подадените искания се проверяват
и разглеждат от съответния областен управи-
тел в тримесечен срок от постъпването им.
(2) Ако събирането на някое доказателство
е съмнително или представлява особена труд-
ност, със заповед областният управител може
да определи съответен срок за събирането му,
след изтичането на който преписката се гледа
без него. Заповедта се съобщава на предявили-
те искането.
(3) Областните управители водят регистър
за депозираните пред тях искания, за тяхното
приключване, както и за сумите, изплатени на
правоимащите лица.
(4) Образецът на регистъра по ал. 3 се утвърж-
дава от министъра на държавната администра-
ция и административната реформа.
Чл. 5. (1) Обезщетенията се изплащат на
правоимащите лица по банков път по посочена
от тях банкова сметка.
(2) Когато определеното обезщетение се
изплаща на наследници на реабилитираното
лице, то се разпределя пропорционално на броя
на правоимащите живи наследници, подали
искането.
(3) Всяко от правоимащите лица представя
на органа по чл. 3 банковата си сметка.
Чл. 6. (1) Обезщетението за имуществени и
неимуществени вреди на лицата по чл. 1, ал. 1,
т. 1—5 и 9, които са били в затвори, лагери и други
подобни места и са живи, получават обезщетение
за всяка изтърпяна от тях репресия в пълния му
размер за целия срок на претърпяната репресия—
по 64 лв. за пълен календарен месец.
(2) Обезщетението за имуществени и не-
имуществени вреди на лицата по чл. 1, ал. 1,
т. 7 е 427 лв.
(3) Обезщетението за имуществени и неиму-
ществени вреди на лицата по чл. 1, ал. 1, т. 6 и 8
се определя в зависимост от времетраенето на
насилственото им изселване—по 64 лв. за пълен
календарен месец, но общо не повече от 2018 лв.
(4) Обезщетението за имуществени и неиму-
ществени вреди на лицата по чл. 1, ал. 1, т. 10 е
1000 лв.
Чл. 7. Общият размер на обезщетението за
имуществени вреди на лицата по чл. 1, ал. 3 се
определя в зависимост от времетраенето на
репресията—по 48 лв. за пълен календарен ме-
сец, но не повече от 1513 лв.
Чл. 8.  Обезщетението за неимуществени
вреди на лицата по чл. 1, ал. 4 е в общ размер
4845 лв.
Чл. 9. (1) Централната комисия по чл. 4, ал. 3
от Закона за политическа и гражданска реаби-
литация на репресирани лица (ЗПГРРЛ) се със-
тои от председател—заместник-министър на
правосъдието, и членове—по един представи-
тел на администрацията на Министерския съ-
вет, определен от главния секретар, и на Ми-
нистерството на вътрешните работи, Министер-
ството на финансите и Министерството на тру-
да и социалната политика, определени от съот-
ветния министър, и от равен на тях брой пред-
ставители на организациите на репресираните
в България със съдебна регистрация до 1 де-
кември 2003 г., определени от председателите
на съответните организации.
(2) За работата си в комисията членовете є,
които не заемат длъжност по трудово или слу-
жебно правоотношение, получават от бюджета
на Министерството на правосъдието ежемесеч-
но възнаграждение, равно на две минимални
работни заплати за страната.
(3) Министър-председателят определя със
заповед поименния състав на комисията, пред-
ложен по реда на ал. 1.
(4) Министерството на правосъдието осигу-
рява необходимите условия за работата на ко-
мисията.
(5) Комисията може да привлича със свое
решение за участие в дейността си до трима
експерти и специалисти по граждански договор
(с възнаграждение на обща стойност до 1500 лв.
месечно) за сметка на бюджета на Министер-
ството на правосъдието.
(6) Заседанията на комисията се провеждат,
ако присъстват най-малко половината плюс
един от членовете є.