Държавен вестник, бр. 38, 2012 г., стр. 10

СТР.  10	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  38
в сила на съдебното решение за отнемане на 
имуществото в полза на държавата. Преди 
започване на принудително изпълнение по 
реда на Данъчно-осигурителния процесуален 
кодекс публичният изпълнител уведомява 
комисията и изпраща препис от акта, въз 
основа на който се извършва изпълнението. 
Комисията може да поиска от съда отмяна 
на обезпечителните мерки или замяната им 
с друго равностойно обезпечение.
Чл. 56. За неуредените в този раздел въпро­
си се прилагат разпоредбите на Гражданския 
процесуален кодекс.
Раздел ІІ
Действия след налагането на обезпечител­
ните мерки
Чл. 57. (1) След налагане на обезпечител­
ните мерки органите по чл. 13, ал. 1 поканват 
проверяваното физическо лице да представи 
писмена декларация за:
1. притежаваните от него и от членовете на 
семейството му недвижими имоти и моторни 
превозни средства, кораби и въздухоплавател­
ни средства, ограничени вещни права върху 
недвижими имоти, парични влогове, ценни 
книжа, произведения на изкуството, движими 
археологически ценности, дялово участие в 
търговски дружества, вземания, патенти, тър­
говски марки и промишлени образци, както 
и друго имущество;
2. списък на неговите и на членовете на 
семейството му банкови сметки в страната 
и в чужбина;
3. източниците на средства и основанията 
за придобиване на имуществото и за издръж­
ката на семейството му;
4. сделките с недвижими имоти, движими 
вещи, дялове и акции в търговски дружества, 
прехвърляне на предприятие или други търгов­
ски или правни сделки с имущество на лицето 
и на членовете на неговото семейство през 
проверявания период, както и източниците 
на средствата за извършването им;
5. задълженията към трети лица;
6. салдо на налични парични средства към 
началната дата на проверявания период;
7. други обстоятелства, свързани с имуще­
ството на проверяваното лице.
(2) Когато проверяваното лице е починало, 
неговите наследници и заветници, приели 
наследството, се поканват да представят де­
кларацията по ал. 1. Когато наследството не 
е прието, органите по чл. 13, ал. 1 отправят 
искане по чл. 51 от Закона за наследството.
(3) Лицето представя декларацията в срок 
14 дни от получаване на съобщението, а ако 
е в чужбина – в срок един месец.
(4) Образецът на декларацията се утвърж­
дава с решение на комисията и се публикува 
в „Държавен вестник“.
Чл. 58. Органите по чл. 13, ал. 1 поканват 
да представят декларация и:
1. третите лица по чл. 64, 65 и 67;
2. лицата, които представляват, управля­
ват или контролират юридическото лице по 
чл. 66, ал. 1.
Чл. 59. Не може да се правят изводи във 
вреда на проверяваното лице и на членовете 
на неговото семейство при отказ да се пред­
стави декларация.
Чл. 60. (1) След налагане на обезпечи­
телните мерки комисията осигурява на про­
веряваното лице възможност за участие в 
производството. 
(2) Органите по чл. 13, ал. 1 уведомяват 
проверяваното лице, предоставят му за запо­
знаване всички материали, които се отнасят 
до него, и му дават едномесечен срок, за да 
направи възражения и да представи доказа­
телства. 
(3) Юридическите лица се представляват 
пред комисията от лицата, които ги предста­
вляват по закон или според устройствените им 
правила. Когато липсва правило за представи­
телството, юридическото лице се представлява 
от двама членове на управлението му.
(4) В производството пред комисията 
проверяваното лице може да се представля­
ва от адвокат или от друго лице по реда на 
Гражданския процесуален кодекс с писмено 
пълномощно.
(5) Дадените от проверяваното лице обяс­
нения и подадените декларации по чл. 57 и 
58 не може да са основание за започване на 
наказателно преследване срещу лицата, нито 
да са доказателство в подкрепа на обвинение. 
Чл. 61. (1) След обсъждане на възраже­
нията на проверяваното лице и събиране на 
посочените от него доказателства директорът 
на съответната териториална дирекция внася 
в комисията в едномесечен срок мотивиран 
доклад. В доклада се посочват:
1. видът и стойността на придобитото 
имущество; 
2. наличието или липсата на значително 
несъответствие в имуществото на проверя­
ваното лице;
3. доказателствата за знанието или предпо­
ложението на третите лица, че имуществото 
е незаконно придобито; 
4. доказателствата за наличието или лип­
сата на тежести или на други обезпечения, 
наложени върху имуществото;
5. други доказателства, на които се осно­
вава искането;
6. окончателно заключение.
(2) Комисията в едномесечен срок от внася­
нето на доклада по ал. 1 приема решение за:
1. прекратяване на производството по 
преписката, ако от събраните доказателства 
не се установява или не може да се направи 
обосновано предположение, че имуществото 
е незаконно придобито;