Държавен вестник, бр. 101, 2009 г., стр. 149

БРОЙ  101	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  149  
(4) Идентификацията по чл. 2, ал. 1, т. 1 
и 2 се извършва при условията и по реда на 
чл. 96 – 99 ЗКН и тази наредба.
(5) Идентификацията по чл. 2, ал. 1, т. 3 се 
извършва при условията и по реда на чл. 99 
и 100 ЗКН и правилника по чл. 99, ал. 4 от 
същия закон. 
Чл. 4. (1) На идентификация по реда на 
тази наредба подлежат движими вещи, които 
могат да се определят като културна ценност.
(2) На задължителна идентификация подлежат 
движими вещи по ал. 1, които са държавна или 
общинска собственост. В случаите по чл. 94, ал. 2 
ЗКН идентификация може да се извърши и без 
да е налице придобивното основание по чл. 89, 
ал. 1 и чл. 91, ал. 1 от Закона за собствеността.
(3) На задължителна идентификация под­
лежат и движими вещи по ал. 1 – движими 
археологически обекти или движими археоло­
гически паметници на културата, върху които 
физически или юридически лица са установили 
фактическа власт до влизане в сила на ЗКН.
(4) Всяко физическо или юридическо лице 
може да поиска идентификация на движима 
вещ по ал. 1, която е негова собственост.
(5) Всяко физическо или юридическо лице 
може да поиска идентификация на колекция, 
формирана от движими вещи по ал. 1, които 
са негова собственост.
Чл. 5. Не подлежат на идентификация по 
реда на тази наредба:
1. движими вещи по чл. 4, ал. 1, инвентирани 
във фондовете на националните, регионалните и 
общинските музеи до влизането в сила на ЗКН;
2. археологически обекти – монети и моне­
товидни предмети, върху които физически или 
юридически лица са установили фактическа 
власт до влизането в сила на ЗКН;
3. монети и монетовидни предмети, датирани 
след 1800 г., които нямат принос и значение 
за човешката история.
Чл. 6. (1) Движими вещи могат да се включат 
в основния или в обменен фонд на музей и да 
се впишат в инвентарната му книга само след 
тяхната идентификация като културни ценности.
(2) С движими вещи по чл. 4, ал. 1, собстве­
ност на физически и юридически лица, могат 
да се извършват възмездни прехвърлителни 
сделки само след тяхната идентификация като 
културни ценности.
(3) Разрешение или сертификат за износ и 
временен износ на движими вещи по чл. 4, 
ал. 1, собственост на физически и юридически 
лица, се издава само след тяхната идентифи­
кация като културни ценности.
Чл. 7. (1) В Министерството на културата се 
води регистър на движимите културни ценности.
(2) В регистъра задължително се вписват:
1. културните ценности, на които е предос­
тавен статут на национално богатство;
2. културните ценности, които са държавна 
или общинска собственост;
3. колекциите.
(3) Културни ценности, собственост на физи­
чески или юридически лица извън случаите по 
ал. 2, т. 1 и 3, се вписват в регистъра, когато 
това е поискано от собственика им.
МИНИСТЕРСТВО 
НА КУЛТУРАТА
НАРЕДБА № Н-3
от 3 декември 2009 г.
за реда за извършване на идентификация и 
за водене на Регистъра на движими културни 
ценности
Раздел I
Общи положения
Чл. 1. С наредбата се уреждат:
1. редът за извършване на идентификация 
на движимите културни ценности;
2. редът за водене на Регистъра на движи­
мите културни ценности и поддържането на 
базата данни за тях, както и обстоятелствата 
и промените в тях, подлежащи на вписване. 
Чл. 2. (1) Чрез идентификацията се опре­
делят:
1. дали дадено нематериално или матери­
ално свидетелство съответства на критериите 
за културна ценност;
2. класификацията на културните ценности 
според принадлежността им към определен 
исторически период съгласно чл. 52 от Зако­
на за културното наследство (ЗКН) и според 
научната и културната област, към която се 
отнасят, съгласно чл. 53 от същия закон;
3. класификацията на културните ценности, 
които отговарят на критериите за национално 
богатство, чрез предоставяне на статут на на­
ционално богатство.
(2) При идентификацията на културните 
ценности се извършва оценка за тяхната при­
надлежност към категориите културни ценнос­
ти, посочени в приложение № 1 на Регламент 
(ЕО) № 116/2009 относно износа на паметници 
на културата и приложението на Директива 
на ЕС 93/7 относно връщането на паметници 
на културата, които са незаконно изнесени от 
територията на държава членка.
Чл. 3. (1) Право да извършват идентификация 
по чл. 2, ал. 1, т. 1 и 2 имат националните и ре­
гионалните музеи, наречени за краткост „музей”. 
(2) Музеят може да извърши идентификация 
на културна ценност съвместно с друга научна 
или културна организация или висше училище, 
когато не разполага с необходимите материални 
условия за това. Отношенията между научната 
и културната организация, висшето училище и 
музея, извършващ идентификацията, се уреждат 
с писмен договор.
(3) Статут на национално богатство по 
чл. 2, ал. 1, т. 3 се предоставя от министъра 
на културата по предложение на директора на 
музея, извършил идентификацията, и въз основа 
на експертно заключение на Специализирания 
експертен съвет. Предложение се прави за 
културни ценности, при чиято идентификация 
от музея е установено наличие на достатъчно 
данни за съответствие с критериите за нацио­
нално богатство.