Държавен вестник, бр. 6, 2003 г., стр. 26

С Т Р .  26
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  6
б) изпратени под формата на малки пакети
на частни лица, при условие, че не са внесени с
цел търговия, с тегло до 1 кг на човек и при
условие, че месото или месните продукти про-
изхождат от страна на произход или част от нея,
включена в списъка по чл. 2, ал. 1;
3. прясно месо, прясно птиче месо или други
продукти от животински произход, предназна-
чени за консумация от екипажа и пътниците на
транспортни средства, използващи международ-
ни пътища;
4. деликатесни месни продукти с тегло до 1 кг,
които са преминали термична преработка в
херметично затворени контейнери, при която
стойността Fс е равна на 3 или е по-висока, които
се изпращат като малки пакети, предназначе-
ни за частни лица, и при условие, че не са пред-
назначени за търговски цели.
(3) При изхвърляне на обектите по ал. 2, т. 3
или на кухненски отпадъци от тях същите тряб-
ва да бъдат унищожени. Не е необходимо уни-
щожаване на обектите по ал. 2, т. 3, когато се
прехвърлят директно или след като са били
складирани временно под митнически контрол
от едно транспортно средство на друго.
Чл. 2. (1) Националната ветеринарномеди-
цинска служба (НВМС) изготвя списъци на
страните по произход, на частите от тях и на
предприятията, от които се разрешава внос на
живи животни и продукти от животински про-
изход, съгласно процедурата по чл. 4.
(2) При изготвянето на списъците по ал. 1 се
вземат предвид:
1. здравословното състояние на животните в
страната на произход, наличието на екзотични
болести и епизоотичната обстановка, която би
могла да застраши здравето на хората и живот-
ните в Република България;
2. последователността и бързината, с която
компетентната власт на страната на произход
информира за възникването на нейна територия
на някоя от заразните болести, посочени в прило-
жения № 1 и 2 на Наредба № 21 от 2002 г. за обя-
вяване и регистриране на заразните и паразитни-
те болести по животните (ДВ, бр. 55 от 2002 г.);
3. мерките, които предприема компетентният
орган на страната на произход по отношение
предпазване и контрол на заразните болести;
4. структурата на ветеринарните служби в
страната на произход и техните пълномощия;
5. възможността на компетентния орган на
страната на произход да реализира мерките по
предпазване и контрол на заразните болести по
животните;
6. законодателството на страната на произ-
ход за забраната или разрешаването на суб-
станции, тяхното разпространение, реализация
в търговската мрежа и правилата за контрол.
(3) При изготвяне на списъците по ал. 1 се
вземат предвид гаранциите, предоставени от
страната на произход относно опазване здраве-
то на хората.
Чл. 3. (1) За включване на предприятие за
прясно месо или месни продукти, намиращо се
извън одобрено предприятие за прясно месо, в
списъка по чл. 2, ал. 1 се вземат предвид:
1. гаранциите на страната на произход за
спазване на изискванията по тази наредба;
2. законодателството на страната на произ-
ход по отношение на веществата, които се да-
ват на животните, предназначени за клане, за
да се променят пълноценността и качеството
на месото и месните продукти, добити от тях;
3. спазването на изискванията по чл. 5—7,
чл. 10—42, чл. 59—79 и чл. 82 от Наредба № 7 от
2002 г. за ветеринарно-санитарните изисквания
към животните, предназначени за клане, и при
производството и предлагането на пазара на
прясно месо;
4. спазването на изискванията по чл. 3—21,
чл. 26—36, чл. 52—54 и чл. 59 от Наредба № 17
от 2002 г. за ветеринарно-санитарните изисква-
ния при производството и предлагането на па-
зара на месни продукти и други продукти от
животински произход (ДВ, бр. 49 от 2002 г.);
5. постоянният контрол от официален вете-
ринарен лекар на страната на произход в кла-
ниците за добив на прясно месо;
6. спазването на изискванията относно ка-
чеството на питейната вода, използвана в пред-
приятията, и медицинският контрол на персо-
нала, който работи с прясното месо;
7. организацията на ветеринарните служби в
страната на произход или пълномощията, с кои-
то разполагат, и контрола, който упражняват.
(2) Експерти от НВМС могат да извършват
проверка на място в страната на произход за
изпълнението на изискванията по чл. 2, ал. 2.
Чл. 4. (1) Министърът на земеделието и го-
рите по предложение на генералния директор
на НВМС издава заповед за утвърждаване на
списъците по чл. 2, ал. 1 в зависимост от:
1. здравословното състояние на животните;
2. епизоотичната обстановка;
3. условията на отглеждане на животните;
4. условията на производство;
5. резултатите от проверки на място от екс-
перти на НВМС.
(2) Процедурата по ал. 1 се прилага и при
издаване и промяна на образците на ветеринар-
ните сертификати, които придружават пратки-
те от живи животни и продукти по чл.1 при вноса
им в Република България.
Чл. 5. (1) Националната ветеринарномеди-
цинска служба разрешава внос на говеда, овце,
кози и свине само ако животните се придружа-
ват от оригинален ветеринарен сертификат,
издаден от официален ветеринарен лекар на
страната на произход.
(2) Сертификатът по ал. 1 трябва да:
1. бъде издаден в деня на натоварване на
животните за износ за Република България;
2. бъде съставен на български език и на един
от официалните езици на страната на произход;