Държавен вестник, бр. 44, 2006 г., стр. 56

С Т Р .  56
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  44
—високоефективна течна хроматография с
електрохимична или флуоресцентна детекция;
—високоефективна течна хроматография с
масспектрометрия.
2.6. Лекарствени и токсични вещества в кръвен
серум и урина:
2.6.1. автоматизиран имунологичен анализ с
неизотопно маркиране;
2.6.2. високоефективна течна хроматография
(HPLC) с конвенционална и масспектрометрична
детекция;
2.6.3. газова хроматография с мас-спектро-
метрия;
2.6.4. полуколичествени методи—хроматограф-
ски принцип на тест-ленти (за скрининг).
2.7. Туморни маркери (в зависимост от хими-
ческата природа на конкретния маркер):
2.7.1. автоматизиран имунологичен анализ с
неизотопно маркирани антитела или антигени;
2.7.2. високоефективна течна хроматография
(HPLC);
2.7.3. ДНК-анализ на специфични мутации.
2.8. Показатели на киселинно-алкално състоя-
ние (кръвни газове): само автоматично (съобраз-
но вида и възможностите на наличната апаратура
в артериална или артериализирана кръв).
2.9. Съединително-тъканни маркери (остеокал-
цин, С-терминален пропептид на колаген I): иму-
нологичен анализ с неизотопно маркирани анти-
тела или антигени.
3. Аналитични принципи на хематологичните
методи
3.1. Хемоглобин в пълна кръв:
3.1.1. колориметрия на хемиглобинцианиден
комплекс;
3.1.2. колориметрия на комплекс с неутрални
или анийонни детергенти при работа с хематоло-
гични анализатори.
3.2. Хемоглобин в плазма—директна спектро-
фотометрия.
3.3. Хематокрит:
3.3.1. центрофужен микрохематокритен метод;
3.3.2. изчислен хематокрит при работа с хема-
тологични анализатори.
3.4. Еритроцити:
3.4.1. автоматично определяне с хематологич-
ни анализатори;
3.4.2. изчислени показатели на еритроцитите:
MCV, MCH, MCHC, RDW. Хистограми.
3.5. Ретикулоцити:
3.5.1. микроскопски метод на Heilmeyer;
3.5.2. автоматично, с флоуцитометър и флуо-
ресцентно или суправитално оцветяване.
3.6. Левкоцити:
3.6.1. камерно изброяване;
3.6.2. автоматично определяне с хематологич-
ни анализатори на общ брой, хистограми и други
изчислени показатели.
3.7. Левкоцити—диференциално броене:
3.7.1. микроскопско диференциално броене—
диференциране на 100 левкоцита;
3.7.2. автоматични методи с хематологиични
анализатори (пресяващ метод).
3.8. Еозинофилни и базофилни клетки:
3.8.1. камерно изброяване и представяне като
“абсолютен брой”;
3.8.2. автоматичното диференциално броене
(виж “Левкоцити”).
3.9. Тромбоцити:
3.9.1. камерно изброяване с фазово контрастна
микроскопия , с кокаинов, прокаинов или оксала-
тен разтвор;
3.9.2. автоматично определяне с хематологич-
ни анализатори на общ брой, хистограми и други
изчислени показатели.
3.10. СУЕ (скорост на утаяване на еритро-
цитите):
3.10.1. по Westergren със стъклени пипети (ре-
ферентен метод);
3.10.2. “затворена система” (при валидирана
сравнимост на резултатите с референтния метод);
3.10.3. автоматичен метод (ако производителят
е валидирал сравнимостта на резултатите с рефе-
рентния метод).
3.11. Морфология на кръвни клетки:
3.11.1. светлинна микроскопия на натривка от
кръв без антикоагулант или венозна кръв с К2
ЕДТА, оцветена по Giemsa или по Pappenheim;
3.11.2. еритроцити—оценяват се по: големина,
форма, оцветка и включвания;
3.11.3. левкоцити—оценяват се по: големина,
форма, съотношение ядро/цитоплазма, структура
на ядрото, наличие, брой и размер на нуклеоли,
граница на ядрото, структура на цитоплазма, гра-
нулации, граница на цитоплазма;
3.11.4. тромбоцити—оценяват се по: големина,
форма, групиране (ако не е използвана EDTA),
евентуален сателитизъм;
3.11.5. резултатът се съпровожда с кратък
словесен коментар на клинично значимата ин-
формация.
3.12. Микроскопско изследване на материал от
костен мозък и лимфен възел: светлинна микрос-
копия на натривка, оцветена по Giemsa или по
Pappenheim. Резултатът да се съпровожда с кра-
тък словесен коментар на клинично значимата
информация.
3.13. Цитохимични изследвания:
3.13.1. пероксидазна активност (метод на
Graham и Knoll). Бензидинът е канцерогенен!
3.13.2. алкална фосфатаза (метод на H. Merker
и L. Heilmeyer);
3.13.3. неспецифични естерази;
3.13.4. алфа-нафтил ацетат естераза (метод на
Loffler);
3.13.5. нафтол-AS ацетат естераза (метод на
Wachstein и Wolf);
3.13.6. нафтол-ASD-хлороацетат естераза (ме-
тод на Руденс и Буйкис);
3.13.7. гликоген с PAS реакция (метод на
McManus и Hotchkiss);
3.13.8. масти (метод на Scheehan Storey);
3.13.9. дезоксирибонуклеопротеини (ДНП),
рибонуклеопротеини (РНП) и катийонни проте-
ини (КП);
3.13.10. нехемоглобиново желязо, сидероцити
и сидеробласти (реакция с Берлинско синьо);
3.13.11. резултатът да се съпровожда с кра-
тък словесен коментар на клинично значимата
информация.
4. Aналитични принципи при изследване кръ-
восъсирване и фибринолиза