Държавен вестник, бр. 108, 2008 г., стр. 23

Б Р О Й  108
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  23
ж) терминът “място на регистрация” означа-
ва място на регистрация, където дружеството е
учредено и където се намира седалището му;
з) терминът “национално лице” означава:
(i)
всяко физическо лице, притежаващо
гражданството на едната договаря-
ща държава;
(ii)
всяко юридическо лице, гражданско
дружество или асоциация, чийто ста-
тут се определя от действащото за-
конодателство в тази договаряща
държава;
и) терминът “международен транспорт” оз-
начава всеки превоз с кораб, самолет, желе-
зопътно или шосейно транспортно средство,
извършван от предприятие на едната догова-
ряща държава, освен когато корабът, самоле-
тът, железопътното или шосейното транспорт-
но средство се експлоатират единствено меж-
ду места, намиращи се в другата договаряща
държава;
к) терминът “компетентен орган” означава:
(i)
в Йордания: министъра на финанси-
те или негов упълномощен предста-
вител;
(ii)
в България: министъра на финанси-
те или негов упълномощен предста-
вител.
(2) При прилагането на спогодбата по всяко
време от едната договаряща държава всеки тер-
мин, който не е определен в нея, има значени-
ето, което му придава към момента на прилага-
нето законодателството на тази държава по от-
ношение на данъците, обхванати от спогодба-
та, освен ако контекстът не изисква друго. Вся-
ко значение, определено в приложимото данъч-
но законодателство на тази държава, има пре-
димство по отношение на значението, опреде-
лено в други закони на тази държава.
Член 4
Местно лице
(1) За целите на тази спогодба терминът
“местно лице на едната договаряща държава”
означава всяко лице, което съгласно законо-
дателството на тази държава подлежи на да-
нъчно облагане в нея поради своето местожи-
телство, местопребиваване, място на управ-
ление, място на регистрация или всеки друг
критерий от подобно естество, като също
включва тази държава или неин орган на
местна власт. Този термин обаче не включва
лице, което подлежи на данъчно облагане в
тази държава само по отношение на доходи
от източници в тази държава.
(2) Когато въз основа на разпоредбите на ал. 1
на този член едно физическо лице е местно лице
на двете договарящи държави, тогава неговото
положение се определя,  както следва:
а) то се счита за местно лице само на дър-
жавата, в която разполага с постоянно жили-
ще; ако то разполага с постоянно жилище в
двете държави, то се счита за местно лице на
държавата, с която има по-тесни лични и ико-
номически връзки (център на жизнени ин-
тереси);
б) ако държавата, в която е центърът на
жизнените му интереси, не може да бъде опре-
делена или ако то не разполага с постоянно
жилище в нито едната държава, то се счита за
местно лице само на държавата, в която оби-
чайно пребивава;
в) ако то обичайно пребивава в двете държа-
ви или в нито една от тях, то се счита за местно
лице само на държавата, на която е гражданин;
г) ако то е гражданин и на двете държави
или на нито една от тях, компетентните органи
на договарящите държави ще решат въпроса
чрез взаимно споразумение.
(3) Когато в съответствие с разпоредбите на
ал. 1 лице, което не е физическо лице, е местно
лице на двете договарящи държави, то ще се
счита за местно лице на държавата, по закони-
те на която е създадено.
Член 5
Място на стопанска дейност
(1) За целите на тази спогодба терминът
“място на стопанска дейност” означава опреде-
лено място на дейност, чрез което предприятие
на едната договаряща държава извършва ця-
лостно или частично стопанска дейност в дру-
гата договаряща държава.
(2) Терминът “място на стопанска дейност”
включва по-специално:
а) място на управление;
б) клон;
в) офис;
г) фабрика;
д) работилница;
е) мина, нефтен или газов кладенец, кариера,
сонда или всяко друго място за изследване, из-
ползване или добиване на природни богатства;
ж) ферма или плантация;
з) склад или помещения, използвани като
пункт за продажби.
(3) Терминът “място на стопанска дейност”
включва също така:
а) строителна площадка, строителен или
монтажен обект или свързаните с тях надзорни
дейности, но само когато тази площадка, обект
или дейност продължават за период, надвиша-
ващ 9 месеца;
б) предоставянето на услуги, включително
консултантски услуги, от предприятие чрез слу-
жители или друг персонал, нает от предприяти-
ето за тази цел, но само когато дейността от
такъв характер (за същия или свързан обект)
продължава в страната за период или периоди,
надвишаващи общо шест месеца през всеки
дванадесетмесечен период.
(4) Независимо от предходните разпоредби
на този член се счита, че терминът “място на
стопанска дейност” не включва: