Държавен вестник, бр. 66, 2023 г., стр. 155

БРОЙ  66	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  155  
от преходните и заключителните разпоредби 
на Закона за акцизите и данъчните складове 
се довършват по реда на чл. 24ж от същия 
закон.
(2) Платеният акциз за електрическа 
енергия по отменения § 6а от преходните 
и заключителните разпоредби на Закона за 
акцизите и данъчните складове за месец юли 
2023 г. се възстановява по реда на чл. 24ж 
от същия закон.
§ 29. В Закона за данък върху добавената 
стойност (обн., ДВ, бр. 63 от 2006 г.; изм., 
бр. 86, 105 и 108 от 2006 г.; Решение № 7 
на Конституционния съд от 2007 г. – бр. 37 
от 2007 г.; изм., бр. 41, 52, 59, 108 и 113 от 
2007 г., бр. 106 от 2008 г., бр. 12, 23, 74 и 95 
от 2009 г., бр. 94 и 100 от 2010 г., бр. 19, 77 
и 99 от 2011 г., бр. 54, 94 и 103 от 2012 г., 
бр. 23, 30, 68, 98, 101, 104 и 109 от 2013 г., 
бр. 1, 105 и 107 от 2014 г., бр. 41, 79, 94 и 
95 от 2015 г., бр. 58, 60, 74, 88, 95 и 97 от 
2016 г., бр. 85, 92, 96 и 97 от 2017 г., бр. 24, 
65 и 98 от 2018 г., бр. 24, 33, 96, 100, 101 и 
102 от 2019 г., бр. 14, 18, 52, 55, 71, 104 и 107 
от 2020 г., бр. 17 и 111 от 2021 г. и бр. 14, 18, 
52, 58, 99 и 102 от 2022 г.) се правят следните 
изменения и допълнения:
1. В чл. 123 се създава ал. 10:
„(10) Когато в края на календарно три­
месечие общата сума на налични парични 
средства в касите, размерът на вземанията 
(включително от предоставени заеми) от 
собственици физически лица, работници, 
служители, лица, наети по договор за упра­
вление и контрол, и подотчетни лица над­
хвърля 50 000 лв., регистрираните лица по 
този закон, които са предприятия по Закона 
за счетоводството, декларират поотделно 
за съответното календарно тримесечие с 
декларацията по чл. 55, ал. 1 от Закона за 
данъците върху доходите на физическите 
лица и чл. 201, ал. 1 от Закона за корпора­
тивното подоходно облагане, в срок до края 
на месеца, следващ тримесечието, данни от 
текущата си счетоводна отчетност относно:
1. сумата на налични парични средства 
в касите;
2. размер на вземанията (включително 
от предоставени заеми) от собственици фи­
зически лица;
3. размер на вземанията (включително от 
предоставени заеми) от работници, служи­
тели, лица, наети по договор за управление 
и контрол, и подотчетни лица.“
2. В чл. 126б:
а) в ал. 3 думите „не е налице право на 
приспадане на данъчен кредит“ се заменят 
с „не е упражнил право на приспадане на 
данъчен кредит на основание чл. 70 или в 
срока по чл. 72, ал. 1“;
б) създават се ал. 10 и 11:
„(10) В срока за издаване на разрешение­
то по ал. 8 органът по приходите извършва 
проверка за изпълнение на условието по 
чл. 126а, ал. 1, т. 1 и упражненото право на 
приспадане на данъчен кредит от получателя 
по издадените за доставката данъчни докумен­
ти. Независимо от издаване на разрешението 
условията по чл. 126а, ал. 1 и съответното 
обстоятелство по чл. 126а, ал. 2 подлежат 
на последващ данъчен контрол по реда на 
Данъчно-осигурителния процесуален кодекс 
след издаване на разрешението по ал. 8.
(11) В случаите по ал. 9 доставчикът – ре­
гистрирано по този закон лице, с квалифици­
ран електронен подпис чрез електронна ус­
луга, предоставена от Националната агенция 
за приходите, може да получи информация 
относно начина на отразяване на издаден 
от него документ в дневника за покупки на 
получателя. Проверката се извършва чрез 
въвеждане на данни за номера и датата на 
издадена/издадени от него фактура/фактури 
и известие/известия и за идентификационния 
номер по чл. 94, ал. 2 на получателя.“
§ 30. Първият период, за който се де­
кларират данни при условията и по реда 
на чл. 123, ал. 10 от Закона за данък върху 
добавената стойност, е третото тримесечие 
на 2023 г., като декларацията по чл. 55, ал. 1 
от Закона за данъците върху доходите на 
физическите лица и чл. 201, ал. 1 от Закона 
за корпоративното подоходно облагане се 
подава в срок до 14 ноември 2023 г.
§ 31. В Закона за местните данъци и такси 
(обн., ДВ, бр. 117 от 1997 г.; изм., бр. 71, 83, 
105 и 153 от 1998 г., бр. 103 от 1999 г., бр. 34 
и 102 от 2000 г., бр. 109 от 2001 г., бр. 28, 45, 
56 и 119 от 2002 г., бр. 84 и 112 от 2003 г., 
бр. 6, 18, 36, 70 и 106 от 2004 г., бр. 87, 94, 
100, 103 и 105 от 2005 г., бр. 30, 36 и 105 от 
2006 г., бр. 55 и 110 от 2007 г., бр. 70 и 105 
от 2008 г., бр. 12, 19, 41 и 95 от 2009 г., бр. 98 
от 2010 г., бр. 19, 28, 31, 35 и 39 от 2011 г.; 
Решение № 5 на Конституционния съд от 
2012 г. – бр. 30 от 2012 г.; изм., бр. 53, 54 и 
102 от 2012 г., бр. 24, 30, 61 и 101 от 2013 г., 
бр. 105 от 2014 г., бр. 14, 35, 37, 79 и 95 от 
2015 г., бр. 32, 43, 74, 80 и 97 от 2016 г., 
бр. 88, 92, 96, 97 и 99 от 2017 г., бр. 98 и 108 
от 2018 г., бр. 1 и 24 от 2019 г.; Решение № 4 
на Конституционния съд от 2019 г. – бр. 32 
от 2019 г.; изм., бр. 38, 96 и 102 от 2019 г., 
бр. 18, 71, 104, 107 и 110 от 2020 г., бр. 14 и 
16 от 2021 г. и бр. 8 и 104 от 2022 г.) в чл. 66 
се създава ал. 2а:
„(2а) В необходимите разходи по ал. 1 
се включват и разходите за данък върху 
добавената стойност, за който не е налице 
право на приспадане на данъчен кредит по 
смисъла на Закона за данък върху добаве­
ната стойност.“