Държавен вестник, бр. 16, 2000 г., стр. 23

Б Р О Й 16
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  2 3
Член 16
Консулските помещения, тяхната мебелиров-
ка и имуществото на консулството, както и
неговите превозни средства не могат да бъдат
обект на каквато и да е форма на реквизиция за
целите на националната отбрана или за общест-
вено ползване и за други цели.
Член 17
1. Консулските помещения, резиденцията на
шефа на консулството и жилищата на членове-
те на консулството, чийто собственик или нае-
мател е изпращащата държава или всяко лице,
действащо от нейно име, се освобождават от
всякакви държавни, районни и общински данъ-
ци и такси с изключение на тези, събирани като
възнаграждение за оказани конкретни услуги.
2. Освобождаването от данъци и такси, пред-
видено в т. 1 на този член, не се отнася за тези
данъци и такси, с които съгласно законите и
правилниците на приемащата държава се обла-
га лицето, сключило договор с изпращащата
държава или с лице, действащо от нейно име.
3. Разпоредбите на т. 1 и 2 на този член се
прилагат и по отношение на превозните средст-
ва, които са собственост на изпращащата държа-
ва и са предназначени за целите на консулството.
Член 18
Консулските архиви са неприкосновени по вся-
ко време и независимо от това, къде се намират.
Член 19
1. Приемащата държава разрешава и закри-
ля свободата на съобщенията на консулството
за всякакви официални цели. При влизане във
връзка с правителството, с дипломатическите
представителства и другите консулства на из-
пращащата държава, където и да се намират те,
консулството може да ползва всички подходя-
щи средства за съобщения, включително дип-
ломатически и консулски куриери, дипломати-
ческа и консулска поща и кодирани или шифро-
вани съобщения. Обаче консулството може да
инсталира и да ползва радиопредавател само
със съгласието на приемащата държава.
2. Официалната кореспонденция на консул-
ството е неприкосновена. Изразът “официална
кореспонденция” означава цялата кореспонден-
ция, отнасяща се до консулството и неговите
функции.
3. Консулската поща трябва да носи видими
външни знаци, определящи нейния характер, и
може да съдържа само официална кореспонден-
ция, както и документи или предмети, предназ-
начени изключително за официално ползване.
4. Консулската поща не може да бъде нито
отваряна, нито задържана. Обаче, ако компе-
тентните органи на приемащата държава имат
сериозни основания да предполагат, че пощата
съдържа нещо друго освен кореспонденцията,
документите или предметите, посочени в т. 3
на този член, те могат да поискат пощата да
бъде отворена в тяхно присъствие от упълно-
мощен представител на изпращащата държава.
Ако органите на изпращащата държава отка-
жат да изпълнят това искане, пощата се връща
на мястото на изпращането.
5. Консулският куриер трябва да бъде снаб-
ден с официален документ, в който се посочват
неговият статут и броят на пакетите, съставля-
ващи консулската поща. Консулски куриер може
да бъде само гражданин на изпращащата дър-
жава, който не живее в приемащата държава.
При изпълнение на своите функции консулският
куриер се намира под закрилата на приемаща-
та държава и се ползва от лична неприкоснове-
ност, и не може да бъде арестуван, задържан
или ограничена личната му свобода под каква-
то и да е друга форма.
6. Консулската поща може да бъде поверена
на капитана на кораб или командира на възду-
хоплавателно средство. Този капитан или ко-
мандир трябва да бъде снабден с официален
документ, посочващ броя на пакетите, състав-
ляващи консулската поща, но той не се смята за
консулски куриер. Консулското длъжностно
лице може да получи консулската поща непос-
редствено от капитана на кораба или команди-
ра на въздухоплавателното средство и да преда-
де такава поща по същия начин съгласно зако-
ните и правилниците на приемащата държава.
Член 20
1. Консулското длъжностно лице се ползва с
имунитет от наказателната, гражданската и
административната юрисдикция на приемаща-
та държава. То се ползва от лична неприкосно-
веност и не подлежи на арестуване, задържане
или ограничаване на неговата свобода под как-
вато и да е било форма.
2. Консулският служител и членът на об-
служващия персонал се ползват с имунитет от
наказателната, гражданската и административ-
ната юрисдикция на приемащата държава само
по отношение на дейност, извършвана от тях в
рамките на техните служебни задължения.
3. Разпоредбите на т. 1 и 2 на този член не се
прилагат по отношение на граждански искове:
1) произтичащи от договор, сключен от член
на консулството, по който той не е поел изрич-
но или подразбиращо се задължение като пред-
ставител на изпращащата държава;
2) по иск от трето лице за вреда, причинена
в приемащата държава от каквото и да е пре-
возно средство;
3) отнасящи се до наследство, по отношение
на което то се явява в качеството на изпълни-
тел на завещание, управител на наследство,
наследник или заветник като частно лице.
4. Разпоредбите на т. 1—3 на този член се
прилагат съответно и по отношение на члено-
вете на семейството на член на консулството.
Член 21
1. Изпращащата държава може да се откаже
от имунитетите, предвидени в т. 1 и 2 на чл. 20
на тази конвенция. Отказът винаги трябва да
бъде изричен и за него трябва да бъде съобщено
на приемащата държава в писмена форма.