Държавен вестник, бр. 27, 2016 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  27
„(2) Удостоверенията за правоспособност 
или доказателствата за професионални ква-
лификации по ал. 1 трябва да са издадени от 
компетентен орган в друга държава членка, 
определен за тази цел в съответствие със зако-
новите, подзаконовите или административните 
разпоредби, действащи в тази държава членка.
(3) Когато професията не е регулирана в 
държавата членка по произход или по мес-
топребиваване, достъпът до нея се разрешава 
и на заявители, които са я упражнявали при 
пълно работно време в продължение най-мал-
ко на една година или с равностойна обща 
продължителност при непълно работно време 
през последните 10 години в тази държава 
членка и притежават едно или повече от 
удостоверенията за правоспособност или едно 
или повече доказателства за професионална 
квалификация.“
3. Алинеи 5 и 6 се изменят така:
„(5) Професионалният опит от една година 
по ал. 3 не се изисква, ако доказателствата за 
професионалната квалификация на заявителя 
удостоверяват завършването на регулирано 
образование и обучение. На квалификаци-
онното ниво по чл. 25, т. 3, буква „а“ се при-
равнява регулирано образование и обучение 
или професионално обучение със специална 
структура, посочено в чл. 25, т. 3, буква „б“, 
когато това е удостоверено от държавата 
членка по произход.
(6) Органът по признаване може да откаже 
достъп до професията или до нейното упраж-
няване на заявители, чиито удостоверения за 
правоспособност попадат в чл. 25, т. 1, когато 
изискваната за упражняването на професията 
квалификация в Република България попада 
в чл. 25, т. 5.“
§ 12. В чл. 29 се правят следните изменения:
1. В ал. 1:
а) точка 1 се отменя;
б) в т. 2 думите „обхваща съществено раз-
лично съдържание от изискваното“ се заменят 
със „се различава съществено по съдържание 
по отношение на професионалните дейности 
в сравнение с обхвата на обучението“;
в) в т. 3 думите „заявителя, и несъответ-
ствието се изразява в липсата на конкретно 
обучение, което се изисква в Република Бъл-
гария, или в съществено различие в съдържа-
нието му съгласно“ се заменят със „заявителя 
и за които в Република България се изисква 
обучение, чието съдържание се различава 
съществено от посоченото в“.
2. Алинея 2 се изменя така:
„(2) Съществено различие по ал. 1, т. 2 
е налице, когато обучението, преминато от 
заявителя, се характеризира със съществени 
несъответствия по съдържание и продължи-
телност в сравнение с продължителността и/
или съдържанието на обучението, изисквано в 
Република България, и придобитите в резултат 
на това обучение знания, умения и компе-
тентности не съответстват на необходимите 
за упражняване на професията.“
§ 13. В чл. 31 се правят следните изменения 
и допълнения:
1. Създава се нова ал. 4:
„(4) Органът по признаване може да изиска 
от заявителя да премине стаж за приспосо-
бяване или изпит за признаване на правос-
пособност, когато:
1. заявителят желае признаване на своите 
професионални квалификации по чл. 25, т. 1, 
когато изискваните професионални квали-
фикации в Република България попадат в 
чл. 25, т. 3, или
2. заявителят желае признаване на своите 
професионални квалификации по чл. 25, т. 2, 
когато изискваните професионални квалифи-
кации в Република България попадат в чл. 25, 
т. 4 или 5.“
2. Създава се ал. 5:
„(5) Органът по признаване може да изиска 
от заявителя да премине както стаж за прис-
пособяване, така и изпит за признаване на 
правоспособност, когато заявителят желае 
признаване на своите професионални квали-
фикации по чл. 25, т. 1, когато изискваните 
професионални квалификации в Република 
България попадат в чл. 25, т. 4.“
3. Досегашната ал. 4 става ал. 6 и се из-
меня така:
„(6) При прилагане на ал. 1 органът по 
признаване проверява дали знанията, уменията 
и компетентностите, придобити от заявителя 
в процеса на професионалния му опит или 
чрез учене през целия живот и официално 
валидирани за целта от компетентен орган в 
друга държава членка или в трета държава, 
могат изцяло или отчасти да компенсират 
съществените несъответствия в обучението.“
4. Създават се ал. 7 и 8:
„(7) Решението за изискване за преминаване 
на стаж за приспособяване или за полагане 
на изпит за признаване на правоспособност 
трябва да бъде надлежно мотивирано, като на 
заявителя се предоставя следната информация:
1. нивото на професионална квалификация, 
изисквано в Република България, и нивото на 
професионална квалификация на заявителя 
в съответствие с класификацията по чл. 25;
2. съществените различия по смисъла на 
чл. 29, ал. 2, както и причините, поради които 
тези различия не могат да бъдат компенсирани 
от знанията, уменията и компетентностите, 
придобити в хода на професионалния стаж 
или чрез учене през целия живот, официално 
валидирани за целта от компетентен орган.
(8) Органите по признаване гарантират, 
че заявителите имат възможност да положат 
изпит за признаване на правоспособност не 
по-късно от 6 месеца от датата на решението 
по ал. 7.“