Държавен вестник, бр. 44, 2005 г., стр. 61

Б Р О Й  44
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  61
териали, може да се обърне към съответните
засегнати държави. При такива случаи държа-
вите—страни по тази конвенция, се задължа-
ват да участват във всяка съгласувана междуна-
родна дейност за определяне и прилагане на
необходимите конкретни мерки, в това число и
контрол върху вноса, износа и международната
търговия с дадените специфични културни цен-
ности. До сключване на съответно споразуме-
ние всяка заинтересована държава следва да при-
еме според възможностите си предварителни
временни мерки, насочени към предотвратява-
не нанасянето на непоправима вреда на култур-
ното наследство на държавата молителка.
Член 10
Държавите—страни по тази конвенция, се
задължават:
а) да ограничават посредством образование,
информация и бдителност прехвърлянето на
културни ценности, незаконно изнесени от ко-
ято и да е държава—страна по тази конвенция,
и в зависимост от условията във всяка страна да
задължат антикварите, под страх от наказател-
ни или административни наказания, да водят
регистър, в който да отбелязват произхода на
всяка културна ценност, името и адреса на дос-
тавчика, описанието и стойността на всяка про-
дадена ценност, а така също да информират
купувачите на културни ценности за възмож-
ността да бъде издадена забрана за износа на
тази ценност;
б) да се стремят с помощта на образование-
то да изградят и развият в общественото мне-
ние чувството за стойност и значение на кул-
турните ценности, за опасностите за културно-
то наследство, като кражба, нелегални разкоп-
ки и незаконен износ.
Член 11
За незаконни се считат и нелегалният износ
и прехвърлянето на правото на собственост на
културни ценности, представляващи пряк или
косвен резултат от окупацията на дадена стра-
на от чуждестранна сила.
Член 12
Държавите—страни по тази конвенция, след-
ва да уважават културното наследство на тери-
ториите, за чиито външни връзки носят отго-
ворност, и да вземат целесъобразни мерки за
забрана и предотвратяване на незаконния внос,
износ и прехвърляне на правото на собственост
на културни ценности от тези територии.
Член 13
Държавите—страни по тази конвенция, се
задължават също така в съответствие със зако-
нодателството на всяка държава:
а) да предотвратяват с всички налични сред-
ства прехвърлянето на правото на собственост
на културни ценности, което ще способства за
незаконния внос или износ на тези ценности;
б) да вземат мерки за насърчаване на съв-
местното сътрудничество между съответните
компетентни служби с цел възможно най-бър-
зо улесняване връщането на незаконно изне-
сените културни ценности на техния законен
собственик;
в) да допускат предявяването на иск за връ-
щане на загубени или откраднати културни
ценности от страна на техния законен собстве-
ник или от негово име;
г) да признават освен това неотменното пра-
во на всяка държава—страна по тази конвен-
ция, да класифицира и обяви за неотчуждаеми
някои културни ценности, които по тази причи-
на не трябва да бъдат изнасяни, както и да съ-
действат за обратното връщане на такива кул-
турни ценности на заинтересованите държави,
в случай че са били изнесени по-рано.
Член 14
За да предотврати незаконния износ и да
изпълни задълженията си, свързани с осъщес-
твяването на разпоредбите на тази конвенция,
всяка държава—страна по конвенцията, трябва
в рамките на своите възможности да предоста-
ви на националните служби за опазване на кул-
турните ценности достатъчно финансови сред-
ства, като в случай на необходимост създаде
специален фонд за тази цел.
Член 15
Тази конвенция по никакъв начин не въз-
препятства държавите страни да сключват по-
между си специални споразумения или да про-
дължат осъществяването на вече сключени
такива за връщането на културни ценности,
изнесени по някаква причина от територията,
от която произхождат, преди влизането в сила
на тази конвенция по отношение на заинтере-
сованите държави.
Член 16
Държавите—страни по тази конвенция, ще
информират в периодични доклади, представе-
ни на Генералната конференция на Организа-
цията на обединените нации за образование,
наука и култура, в определени от нея срокове и
форми за приетите законодателни и норматив-
ни актове, за всички други мерки, приети с цел
изпълнение на тази конвенция, а също така и за
опита, натрупан в тази област.
Член 17
1. Държавите—страни по тази конвенция, мо-
гат да се обръщат за техническо съдействие към
Организацията на обединените нации за обра-
зование, наука и култура и по-специално по
въпроси, свързани със:
а) информацията и образованието;
б) консултацията и експертните услуги;
в) координацията и посредничеството.
2. Организацията на обединените нации за
образование, наука и култура може по своя
инициатива да осъществява научни изследва-
ния и да публикува монографии по проблемите,
свързани с незаконното движение на културни
ценности.