Държавен вестник, бр. 69, 2005 г., стр. 11

Б Р О Й  69
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  11
Чл. 44. (1) Когато народен представител се
отклонява от обсъждания въпрос, председате-
лят го предупреждава и ако нарушението про-
дължи или се повтори, му отнема думата.
(2) Народният представител не може да го-
вори по същество повече от един път по един и
същи въпрос.
Чл. 45. (1) Председателят определя времето
за обсъждане на всяка точка от дневния ред,
както и деня и часа, в който ще се извърши
гласуването по нея. Времето за обсъждане се
разпределя между парламентарните групи в
зависимост от тяхната численост, като за най-
малката от тях не може да бъде по-малко от 15
минути, а за най-голямата от тях—30 минути.
Общо времето за изказване на независимите
народни представители е до 15 минути, а на
отделните независими народни представители—
до 5 минути.
(2) Когато се обсъжда в пленарна зала зако-
нопроект, по който е постъпило положително
становище на Комисията по европейска интег-
рация, се изказват представителите на съответ-
ната парламентарна група до 10 минути. На
независими народни представители се опреде-
ля общо до 5 минути.
(3) Всяка парламентарна група може да по-
иска удължаване на предварително определе-
ното є по ал. 1 време, но с не повече от една
трета. Останалите парламентарни групи имат
право на съответно пропорционално удължа-
ване на предвиденото за тях време.
(4) За време на парламентарните групи по
ал. 1 и 2 се смята времето:
1. през което са говорили техните народни
представители;
2. през което са говорили техните предсе-
датели;
3. за което народните представители от съ-
ответните парламентарни групи са правили
реплики или са вземали думата по процедурни
въпроси, с изключение на тези, които се отна-
сят до начина на водене на заседанието.
(5) Допускат се до три изказвания на народ-
ни представители, които искат да изразят мне-
ние, различно от това на парламентарната гру-
па, в която членуват. Времето за изказване на
народен представител е до 3 минути.
(6) Ако народен представител превиши оп-
ределеното по предходните алинеи време за
изказване, председателят, след като го предуп-
реди, му отнема думата.
(7) Предвиденият в предходните алинеи ред
не се прилага при обсъждане на законопроек-
тите при второто гласуване.
Чл. 46. (1) Народният представител има пра-
во на реплика.
(2) Репликата е кратко възражение по съ-
ществото на приключило изказване. Тя се пра-
ви веднага след изказването и не може да бъде
повече от 2 минути.
(3) По едно и също изказване могат да бъдат
направени най-много до 3 реплики.
(4) Репликираният народен представител има
право на отговор (дуплика) с времетраене до 3
минути след приключване на репликите.
Чл. 47. (1) Народният представител има пра-
во на лично обяснение до 2 минути, когато в
изказване на пленарно заседание е засегнат
лично или поименно. Личното обяснение се
прави в края на заседанието.
(2) Народният представител има право за
обяснение на своя отрицателен вот в рамките
на 2 минути след гласуването.
(3) Право на обяснение на отрицателен вот
има само този народен представител, който при
обсъждането на въпроса не е изразил същото
отрицателно становище или не се е изказвал.
(4) За обяснение на отрицателен вот дума-
та се дава най-много на трима народни пред-
ставители.
(5) Не се допуска обяснение на отрицателен
вот след тайно гласуване или след гласуване на
процедурни въпроси.
Чл. 48. След като списъкът на изказващите
се е изчерпал или са се изказали представите-
лите на всички парламентарни групи съгласно
разпределението на времето за изказване по
чл. 45 и няма направени искания за удължаване
на времето, председателят обявява разисквани-
ята за приключени.
Чл. 49. (1) Когато е постъпило процедурно
предложение, думата се дава на един народен
представител, който не е съгласен с него. Пред-
ложението се поставя веднага на гласуване, без
да се обсъжда.
(2) Упражняването на правото по ал. 1 не
може да засяга правата на парламентарните
групи по чл. 45, ал. 1.
Чл. 50. (1) Заседанието може да бъде пре-
кратено или отложено с решение на Народното
събрание по предложение на председателя или
на парламентарна група.
(2) Когато са постъпили предложения за
прекратяване на заседанието или за отлагането
му, първо се гласува предложението за прекра-
тяване на заседанието.
Чл. 51. (1) При шум или безредие, с което се
пречи на работата на народните представите-
ли, или когато важни причини налагат, предсе-
дателят може да прекъсне заседанието за опре-
делено време.
(2) Всяка парламентарна група може да по-
иска прекъсване на заседанието за не повече от
30 минути веднъж на заседание. Председателят
прекъсва заседанието веднага след като това
бъде поискано и определя продължителността
на прекъсването, което не може да бъде по-
малко от 15 минути. Прекъсване на заседание-
то не може да се иска по-рано от един час след
започването му и по-късно от един час преди