Държавен вестник, бр. 59, 2024 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  59
на народни представители и представители на 
гражданското общество“, както и на осигуреното 
„широко медийно отразяване и публичност на 
обсъжданията“ „би било невярно да се твърди, 
че не са спазени изискванията“ на чл. 91б, ал. 1 
от Конституцията за откритост, прозрачност и 
публичност на процедурата за избор на консти­
туционни съдии. Проф. Пенев намира исканията 
за установяване на противоконституционност 
на атакуваните решения в частта, с която се 
определя продължителността на мандата на 
новоизбраните съдии, за основателни.
Доц. д-р Борислав Цеков застъпва разбира­
нето, че наличието на правила и процедури, 
които се основават на принципите на публич­
ност, откритост, прозрачност и обоснованост 
и тяхното спазване при конкретния избор са 
достатъчно основание да се приеме, че е спа­
зен конституционният императив на чл. 91б, 
ал. 1 от Основния закон. Според доц. Цеков 
фактите сочат, че в процесния случай изборът 
е извършен при спазване на приети процедурни 
правила, насочени към осигуряване на публич­
ност, откритост, прозрачност и обоснованост, 
поради което не е налице нарушение на чл. 91б, 
ал. 1 от Конституцията. В правното мнение 
се поддържа, че е налице частична противо­
конституционност на атакуваните решения в 
частта им относно израза „за срок от 9 години“.
Според доц. д-р Деница Топчийска с оглед 
установената практика на Конституционния 
съд и приетото Тълкувателно решение № 1 от 
2024 г. по к. д. № 17/2023 г. може да се направи 
заключение, че с приемането на оспорваните 
решения на Народното събрание от 19 януари 
2024 г. е допуснато нарушение на основополага­
щи принципи и императивни конституционни 
разпоредби, установяващи реда за конституи­
ране и обновяване на конституционната юрис­
дикция, предвидени в чл. 5, ал. 1, чл. 147, ал. 1 
и чл. 147, ал. 2, изр. трето от Конституцията.
В правното мнение на д-р Дилян Начев се 
посочва, че процедурата по изслушването и 
избора на конституционни съдии е проведена 
в рамките на два последователни дни, което 
навежда на извода за предопределеност на на­
правения избор, както и за пълната привидност 
(симулативност) на процедурата. Според него 
прекомерната и непредизвикана от обективна 
нужда бързина на процедурата подсказва, че в 
конкретната ситуация е липсвала възможност 
за реална оценка на професионалните и нрав­
ствените качества на кандидатите, съответно 
за сериозна аргументация относно направе­
ния избор, като това е опорочило приетите 
в крайна сметка решения. Д-р Начев застава 
на позицията, че атакуваните решения са 
противоконституционни и в частта, в която 
е посочена продължителността на мандата 
на новоизбраните конституционни съдии, а 
именно „9 години“, тъй като в тази част не са 
съобразени с публично известното и публи­
кувано в „Държавен вестник“ Тълкувателно 
решение № 1 от 2024 г. по к. д. № 17/2023 г., 
в което Конституционният съд е приел, че 
„конституционен съдия, избран или назначен 
след предвиденото в чл. 147, ал. 2, изр. трето 
от Конституцията обновяване на състава на 
Конституционния съд, упражнява правомо­
щията си само за оставащия срок от мандата, 
считано от конституционно дължимия момент 
за обновяването на състава на съда“.
В правното си мнение д-р Димитър Ханев 
застъпва тезата, че същността на делото се 
отнася към специфичното място, роля и зна­
чение на Конституционния съд като sui generis 
юрисдикция. Поддържа, че контролът за кон­
ституционност върху двата акта на Народното 
събрание трябва да изходи от стандартите, които 
определят легитимността на самия контрол за 
конституционност. Според него в това отноше­
ние съдът не следва да се съобразява с огра­
ничения на правомощията си да осъществява 
пълноценен конституционен контрол, тъй като 
това би означавало абдикация от конституционен 
контрол и поставянето на политическата власт 
над юрисдикционната власт в държавата. Доктор 
Ханев намира, че пълноценното осъществяване 
на този контрол задължава съда да постави 
действията и волеизявленията на Народното 
събрание в нормативната рамка на принципа 
на правовата държава и принципите на откри­
тост, прозрачност, публичност и обоснованост.
Конституционният съд, като обсъди доводите 
в искането, постъпилите по делото писмени 
становища и правни мнения, за да се произнесе, 
взе предвид следното:
1. По твърденията за нарушение на чл. 91б, 
ал. 1 от Конституцията.
Съгласно разпоредбата на чл. 91б, ал. 1 от 
Конституцията Народното събрание „спазва 
принципите на откритост, прозрачност, публич­
ност и обоснованост при избора на членове на 
органи, които изцяло или частично се избират 
от него, за да гарантира тяхната независимост“. 
Тази конституционна норма е резултат от по­
следните изменения на Конституцията (ДВ, 
бр. 106 от 2023 г.).
Конституционният съд приема, че контролът 
за конституционност върху оспорените реше­
ния за избор на конституционни съдии следва 
да е насочен към установяване на: наличието 
на правила и процедури за избор, които се 
основават на изискванията на чл. 91б, ал. 1 от 
Конституцията; спазването на тези правила и 
процедури при конкретния избор и приема­
нето на решение на Народното събрание по 
установения в Конституцията ред. Контролa 
за съблюдаването на чл. 91б от Конституция­
та, въведен с § 5 на Закона за изменение и 
допълнение на Конституцията на Република 
България, Конституционният съд извършва, 
защото разпоредбата е част от Конституцията 
към момента на настоящото произнасяне.
В конкретния случай приемането на оспо­
рените парламентарни актове е предшествано 
от приемане с решение на Народното събрание 
на Процедурни правила за условията и реда