Държавен вестник, бр. 2, 2021 г., стр. 22

СТР.  22	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  2
· Нова и осъвременена научна инфраструктура, 
осигурена със средства от ОПНОИР, НПКНИ и др.
· Приемане и прилагане от НАОА на европейските 
стандарти за осигуряване на качеството.
· Образованието остава ценност от първостепенно 
значение за българите.
· Екстензивно развита система от много ВУ и 
филиали с несвойствени професионални направ­
ления и специалности без традиции и капацитет.
· Неспособност на системата да осигури качествено 
образование на голям дял от приемани студенти.
· Все още прекалено голям прием.
· Недостатъчно финансиране на системата на ВО.
· Недостатъчно сътрудничество с работодателите 
в много ВУ.
· В някои ВУ и ПН – остарели и необвързани с 
потребностите на пазара на труда учебни планове 
и програми.
· На много места сравнително малко практическа 
подготовка, отчасти поради липса на съвременна 
апаратура.
· Моделът на управление не осигурява академична 
отговорност и не гарантира обществения интерес.
· Липса на диференциация между ВУ при акреди­
тацията: преобладаваща институционална оценка 
над 9, нереално високи оценки от програмната 
акредитация.
· Субективни и усложнени индикатори на НАОА, 
субективно оценяване.
Възможности
Опасности
· Създаване във всяко висше училище на устойчив 
механизъм за регулярна актуализация на учебните 
планове и програми.
· Ориентиране на висшето образование не само 
към випускниците на средните училища, но и към 
нетрадиционни групи обучаеми за развиване на 
системата за учене през целия живот.
· Богати възможности за мобилност на студентите 
и преподавателите чрез програма „Еразъм+“.
· Включване в мрежи от европейски университети.
· Провеждане на активна маркетингова дейност 
за представяне на българските висши училища в 
чужбина.
· Увеличаване на държавната субсидия за научно­
изследователска дейност във ВУ и осигуряване на 
средства за научни изследвания от координирани 
различни източници.
· Усъвършенстване на системите за оценяване на 
научната дейност на научните организации и за 
финансиране на ВУ според тази оценка.
· Повишаване на качеството и ефективността чрез 
използване на споделени ресурси (преподаватели, 
материална база и др.) от две и повече висши 
училища.
· Създаване на интердисциплинарни планове и 
програми, вкл. и чрез съвместно обучение и съз­
даване на консорциуми от две и повече ВУ.
· Повишаване на публикационната активност чрез 
финансово стимулиране на качеството и количе­
ството на научните изследвания и публикации на 
преподавателите във ВУ.
· Чрез използване на подходящи стимули, ориен­
тиране на наличния научен потенциал за решаване 
на практически проблеми от полза за обществото 
и бизнеса.
· Развиване на координирани планове за регионално 
развитие с централно участие на висшите учили­
ща, които да мобилизират разнообразни ресурси 
за решаване на сложни задачи.
· Демографските процеси и намаляването на броя 
на кандидат-студентите.
· Възможно увеличаване на броя на младите хора, 
избиращи да учат средно и/или висше образова­
ние в чужбина.
· Масово навлизане в българското образователно 
пространство на онлайн и практически ориенти­
рани курсове, предлагани от различни платформи 
и организации, които не винаги осигуряват високо 
качество.
· Напускане на младите изследователи поради 
претоварване, ниско заплащане и ниски възмож­
ности за професионална реализация.
· Загуба на експертиза във важни научни области 
поради липса на приемственост.
· Загуба на мотивация за развитие на научна 
експертиза във висшите училища със слаба науч­
ноизследователска дейност и в професионалните 
колежи.
· Загуба на критична маса от преподаватели и 
закриване на висши училища в големи области 
от страната.
· Затруднения при привличането на чуждес­
транни студенти поради четиригодишния срок 
на обучение в ОКС „бакалавър“.
· Възможни сериозни финансови и социални про­
блеми в някои необходими за съответния регион 
ВУ в резултат на демографските тенденции и на 
реформата.
· Засилване на негативните нагласи към българ­
ското ВО в обществото.