Държавен вестник, бр. 16, 2018 г., стр. 11

БРОЙ  16	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  11  
2. компетентният орган по чл. 9, ал. 1 от-
говаря за установяването на самоличността 
на лицето, което ще бъде разпитвано, и за 
спазването на българското законодателство, 
като при необходимост договаря с издаващия 
орган мерки за защита на лицето, което ще 
бъде разпитвано;
3. разпитът се провежда пряко от издаващия 
орган или под негово ръководство съгласно 
законодателството на издаващата държава;
4. когато е необходимо, по искане на изда-
ващата държава или на лицето, което ще бъде 
разпитвано, компетентният орган по чл. 9, 
ал. 1 осигурява устен превод на разбираем 
за лицето език.
(9) Когато по време на разпита се установи 
нарушение на българското законодателство, 
компетентният орган по чл. 9, ал. 1 пред-
приема необходимите мерки, за да осигури 
провеждането на разпита в съответствие с 
установените в него правила.
(10) След приключване на разпита при 
спазване на договорените в Европейската 
заповед за разследване мерки за защита на 
лицата компетентният орган по чл. 9, ал. 1 
съставя протокол, в който се посочват датата 
и мястото на разпита, самоличността на раз-
питаното лице, самоличността и функциите на 
всички лица, участвали в разпита, положените 
клетви и техническите условия, при които е 
проведен разпитът. Протоколът се изпраща 
на издаващия орган.
(11) Компетентният орган по чл. 9, ал. 1 
предприема необходимите мерки, за да га-
рантира, че когато обвиняемият, свидетелят 
или вещото лице откажат да дадат обясне-
ния, показания или заключения, въпреки че 
имат задължение за това, или дадат неверни 
обяснения, показания или заключения, бъл-
гарското законодателство се прилага по същия 
начин, както ако разпитът би бил проведен 
в рамките на национално производство при 
подобен случай.
Разпит чрез телефонна конференция
Чл. 29. (1) Когато лице, което е необходимо 
да бъде разпитано като свидетел или вещо 
лице, се намира на територията на друга 
държава членка и не е възможно лицето да 
се яви лично, след като е преценил възмож-
ността за използване на други подходящи 
средства, издаващият орган може да издаде 
Европейска заповед за разследване за разпит 
на свидетеля или вещото лице чрез телефонна 
конференция.
(2) При разпита на свидетеля или вещото 
лице се прилага съответно чл. 28, ал. 2, 4 – 6 
и 8 – 11.
Информация за банкови и други финансови 
сметки
Чл. 30. (1) Европейска заповед за разследва-
не може да бъде издадена с цел да се установи 
дали дадено физическо или юридическо лице, 
срещу което се води наказателното произ-
водство, е упълномощено да се разпорежда, 
притежава или може да се разпорежда с една 
или повече сметки, независимо от техния 
вид, във всяка една банка на територията 
на Република България и ако е така – да се 
предоставят всички данни по установените 
сметки.
(2) Издаващият орган посочва в Евро-
пейската заповед за разследване причините, 
поради които смята, че исканата информа-
ция е от съществено значение за целите на 
наказателното производство, основанията, 
поради които смята, че в банки в Република 
България съществуват такива сметки, и в 
кои банки може да са въпросните сметки. 
Органът предоставя и цялата останала на-
лична информация, която може да улесни 
изпълнението на заповедта.
(3) Достъпът до информацията по ал. 1 се 
осъществява по реда на чл. 56а от Закона за 
кредитните институции. 
(4) Европейска заповед за разследване може 
да бъде издадена и за да се определи дали 
дадено физическо или юридическо лице, срещу 
което се води наказателното производство, 
притежава или може да се разпорежда с една 
или с повече сметки в небанкова финансова 
институция, която се намира на територията 
на Република България. В този случай при-
знаването и изпълнението на Европейската 
заповед за разследване, освен на основанията 
по чл. 16, може да бъде отказано и ако изпъл-
нението на това действие по разследването е 
забранено от българското законодателство в 
подобни случаи.
Информация за банкови и други финансови 
операции
Чл. 31. (1) Европейска заповед за разслед-
ване може да бъде издадена с цел да се събере 
информация, представляваща банкова тайна, 
за конкретни банкови сметки и за банкови 
операции, които са били извършени през оп-
ределен период чрез една или повече сметки, 
посочени в нея, включително данните за всяка 
сметка на наредител и на получател.
(2) В случаите по ал. 1 съдът постановява 
разкриване на информацията по реда на глава 
осма от Закона за кредитните институции.
(3) Издаващият орган посочва в Европей-
ската заповед за разследване основанията, 
поради които смята, че исканата информа-
ция е съществена за целта на наказателното 
производство.
(4) Европейска заповед за разследване може 
да бъде издадена и във връзка с информаци-
ята, предвидена в ал. 1, за финансови опе-
рации, провеждани от небанкови финансови 
институции. Признаването и изпълнението 
на Европейска заповед за разследване може 
да бъде отказано, освен на основанията по 
чл. 16, и ако изпълнението на действие по