Държавен вестник, бр. 66, 2014 г., стр. 68

СТР.  68	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  66
2. В клиника/отделение по ревматология 
на лечебно заведение за болнична помощ:
2.1. Началникът на клиниката/отделени­
ето задължително трябва да има придобита 
специалност по ревматология.
2.2. Началникът на клиниката трябва да 
бъде хабилитирано лице.
2.3. Препоръчително е повече от полови­
ната работещи лекари в структурата да са с 
придобита специалност по ревматология.
2.4. За осъществяване на някои медицински 
дейности, определени от този стандарт като 
високоспециализирани, е необходимо допъл­
нително обучение и наличие на съответния 
сертификат/удостоверение или друг документ 
за придобита допълнителна квалификация при 
спазване на изискванията на Наредба № 34 
от 2006 г. за придобиване на специалност в 
системата на здравеопазването (ДВ, бр. 7 от 
2007 г.). 
2.5. Дейности в областта на ревматоло­
гията могат да осъществяват и лекари с 
придобита медицинска специалност, различна 
от ревматологията, лекари без специалност 
и специализанти по ревматология, но само 
под надзора и ръководството на специалист 
по ревматология.
3. Поддържането на квалификацията на 
специалистите по ревматология се гаранти­
ра с участие в системата за продължаващо 
обучение. 
Раздел ІV
Гранични области на клиничната медицинска 
специалност „Ревматология“
1. Като интердисциплинарна медицинска 
специалност ревматологията има гранич­
ни и припокриващи се територии с всички 
медицински специалности с терапевтична 
насоченост (вътрешни болести, кардиология, 
пневмология, гастроентерология, нефроло­
гия, ендокринология и болести на обмяната, 
клинична хематология) и значителен брой 
други медицински специалности – ортопе­
дия и травматология, клинична имунология, 
неврология, кожни и венерически болести, 
очни болести, лицево-челюстна хирургия, 
медицинска генетика и др. 
2. В най-голяма степен ревматологията има 
общи гранични и интердисциплинарни аспек­
ти със следните медицински специалности:
2.1. Ортопедия и травматология – при 
диагностицирането и лечението на дегенера­
тивните и мекотъканните ставни заболявания 
и насочване за оперативно лечение.
2.2. Физикална и рехабилитационна меди­
цина – през периода на активното лечение и 
долекуване на ревматично болните пациенти.
2.3. Клинична имунология – при диагно­
стициране на системните и възпалителните 
ставни заболявания.
2.4. Неврология – при диагностициране и 
лечение на болестите на гръбнака, болките в 
гърба и централно-мозъчни и периферни невро­
логични прояви на системните заболявания.
2.5. Ендокринология и болести на обмя­
ната – при диагностициране и лечение на 
остеопорозата.
3. При наличието на клинични прояви, 
характерни за медицинските специалности по 
т. 2, в някои случаи се налага пациентите да 
се консултират със съответните специалисти 
по преценка на лекуващия ревматолог. 
4. Независимо от системните прояви ле­
куващият ревматолог е основният организа­
тор, реализатор и носител на отговорността 
на всички етапи на лечебно-диагностичния 
процес. 
5. След преценка на лекуващия ревмато­
лог и консултиращия специалист, че водеща 
е друга, а не ревматичната болест, болният 
трябва да бъде насочен към съответно лечеб­
но заведение от извънболнична помощ или 
към съответна клиника или отделение на 
болнично заведение и лечението да продължи 
под контрола на съответните специалисти в 
извънболничната или болничната медицинска 
помощ по тяхна преценка.
Г л а в а  в т о р а
НИВА НА КОМПЕТЕНТНОСТ И ОБЕМ 
НА ДЕЙНОСТТА, ОСЪЩЕСТВЯВАНА В 
СТРУКТУРИ ПО РЕВМАТОЛОГИЯ
Раздел І
Изисквания за осъществяване на специал­
ността „Ревматология“ в извънболнични 
условия – ревматологична амбулатория
1. Ревматологичният кабинет в амбула­
торията е най-малката структура, осъщест­
вяваща дейност в областта на медицинската 
специалност. 
2. Изисквания за ревматологичен кабинет. 
Състои се от: 
2.1. Лекарски кабинет:
2.1.1. Дейности, извършвани от лекаря в 
лекарския кабинет – лекарят с придобита 
специалност по ревматология снема анамнеза, 
физикален статус, извършва преглед, попълва 
медицински документи, назначава изследва­
ния, определя лечение, извършва вътреставни 
и периставни терапевтични и диагностични 
манипулации и обучение на болния. 
2.1.2. Санитарно-хигиенни изисквания – ле­
карският кабинет трябва да има мивка с 
течаща вода, лекарско бюро, столове, шкаф 
за документи, медицинска кушетка, масичка 
за извършване на манипулации, закачалка.
2.1.3. Оборудване с апаратура, медицински 
изделия и лекарствени продукти в лекарския 
кабинет: