Държавен вестник, бр. 85, 2022 г., стр. 43

БРОЙ  85	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  43  
данъчни спогодби съдържа разпоредба, описа-
на в алинея 2, и ако това е така – номера на 
члена и алинеята на всяка такава разпоредба. 
Когато всяка от договарящите юрисдикции 
е направила уведомление по отношение на 
разпоредба на обхваната данъчна спогодба, 
тази разпоредба се заменя от разпоредбите 
на алинея 1. В останалите случаи алинея 1 
заменя разпоредбите на обхваната данъчна 
спогодба до степента, в която тези разпоредби 
са несъвместими с алинея 1.
Ч а с т  V I
АРБИТРАЖ
Член 18 – Избор за прилагане на част VI
Страна може да избере да приложи тази 
Част по отношение на обхванатите є данъчни 
спогодби и съответно уведомява Депозитаря. 
Тази Част се прилага по отношение на две 
договарящи юрисдикции във връзка с обхва-
ната данъчна спогодба само когато и двете 
договарящи юрисдикции са направили такова 
уведомление. 
Член 19 – Задължителен обвързващ ар­
битраж
1. Когато:
а) съгласно разпоредба на обхваната 
данъчна спогодба (както може да 
е изменена от алинея 1 на член 16 
(Процедура за взаимно споразумение), 
която предвижда, че лице може да 
представи случай пред компетентния 
орган на договаряща юрисдикция, 
когато това лице счита, че действията 
на едната или и на двете договарящи 
юрисдикции водят или ще доведат 
до данъчно облагане за това лице, 
несъответстващо на разпоредбите на 
обхванатата данъчна спогодба (както 
може да е изменена от Конвенция-
та), лице е представило случай пред 
компетентния орган на договаряща 
юрисдикция въз основа на това, че 
действията на едната или и на двете 
договарящи юрисдикции са довели 
до данъчно облагане за това лице, 
несъответстващо на разпоредбите на 
обхванатата данъчна спогодба (както 
може да е изменена от Конвенцията); и
б) компетентните органи не могат да по-
стигнат споразумение за разрешаване 
на този случай съгласно разпоредба 
на обхваната данъчна спогодба (как-
то може да е изменена от алинея 2 
на член 16 (Процедура за взаимно 
споразумение), която предвижда, че 
компетентният орган полага усилия 
да разреши случая чрез взаимно 
споразумение с компетентния орган 
на другата договаряща юрисдикция 
в рамките на период от две години, 
започващ на началната дата, посочена 
в алинея 8 или 9, според случая (освен 
ако преди изтичането на този период 
компетентните органи на договаря-
щите юрисдикции са се съгласили на 
различен период от време по отноше-
ние на този случай и са уведомили 
за това споразумение лицето, което 
е представило случая), 
всички неразрешени въпроси, възникващи 
от случая, се представят пред арбитраж, ако 
лицето писмено е поискало така, по начина, 
описан в тази Част, и в съответствие с прави-
лата или процедурите, за които има съгласие 
между компетентните органи на договарящите 
юрисдикции в съответствие с разпоредбите 
на алинея 10. 
2. Когато компетентен орган е спрял про-
цедурата за взаимно споразумение, посочена 
в алинея 1, защото случай, по отношение на 
който един или повече въпроси са висящи 
пред съд или административен трибунал, 
периодът, предвиден в буква „б“ на алинея 1, 
спира да тече или до издаване на окончател-
ното решение на съда или административния 
трибунал, или докато случаят е спрян или при 
оттеглянето му. В допълнение, когато лице, 
което е представило случай, и компетентен 
орган са се съгласили да се спре процедурата 
за взаимно споразумение, периодът от време, 
предвиден в буква „б“ на алинея 1, спира да 
тече до преустановяване на спирането. 
3. Когато двата компетентни органа са 
постигнали съгласие, че лице, което е пряко 
засегнато от случая, не е успяло своевремен-
но да предостави допълнителна съществена 
информация, поискана от някой от компе-
тентните органи след началото на периода, 
предвиден в буква „б“ на алинея 1, периодът, 
предвиден в буква „б“ на алинея 1, се удъл-
жава за време, равно на периода, започващ 
от датата, до която е трябвало да предостави 
информацията, и завършващ на датата, на 
която тази информация е предоставена. 
4. а) Арбитражното решение по отноше-
ние на въпросите, представени пред 
арбитраж, се прилага чрез взаимното 
споразумение, отнасящо се до случая, 
посочен в алинея 1. Арбитражното 
решение е окончателно. 
б) Арбитражното решение е обвързващо 
за двете договарящи юрисдикции, с 
изключение на следните случаи:
i)  когато лице, което е пряко засегнато 
от случая, не приеме взаимното 
споразумение, с което се прилага 
арбитражното решение. В тази 
ситуация случаят няма да бъде раз-
глеждан повече от компетентните 
органи. Взаимното споразумение, 
с което се прилага арбитражното 
решение по случая, се счита за