Държавен вестник, бр. 48, 2020 г., стр. 3

БРОЙ  48	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  3  
УКАЗ № 99
На основание чл. 98, т. 1 от Конституцията 
на Република България във връзка с чл. 463, 
ал. 5 от Изборния кодекс
П О С Т А Н О В Я В А М :
Насрочвам частичен избор за кмет на 
кметство Овчарци, община Сапарева баня, 
област Кюстендил, на 27 септември 2020 г.
Издаден в София на 20 май 2020 г.
Президент на Републиката: 
Румен Радев
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието: 
Данаил Кирилов
3811
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 4  
от 14 май 2020 г.
по конституционно дело № 9 от 2019 г.
Конституционният съд в състав: председа-
тел: Борис Велчев, членове: Георги Ангелов, 
Анастас Анастасов, Гроздан Илиев, Мариана 
Карагьозова-Финкова, Константин Пенчев, 
Филип Димитров, Таня Райковска, Надежда 
Джелепова, Павлина Панова, Атанас Семов, 
Красимир Влахов, при участието на секре-
тар-протоколиста Кристина Енчева разгледа 
в закрито заседание на 14.05.2020 г. конститу-
ционно дело № 9/2019 г., докладвано от съдия 
Павлина Панова.
Производството е по чл. 149, ал. 1, т. 2 
от Конституцията на Република България 
(Конституцията) във фазата за решаване на 
делото по същество.
Делото е образувано на 13.06.2019 г. по ис-
кане на състав на Върховния административен 
съд (ВАС) за установяване на противоконсти-
туционност на чл. 142, ал. 1 от Администра-
тивнопроцесуалния кодекс (АПК) (обн., ДВ, 
бр. 30 от 11.04.2006 г.; посл. изм. и доп., 
бр. 44 от 13.05.2020 г.) и чл. 229, ал. 1, т. 6 от 
Гражданския процесуален кодекс (ГПК) (обн., 
ДВ, бр. 59 от 20.07.2007 г.; посл. изм., бр. 100 
от 20.12.2019 г.), приложим на основание 
чл. 144 АПК в съдебното административно 
производство.
Според съдебния състав императивната 
разпоредба на чл. 142, ал. 1 АПК, определя-
ща точно и безусловно приложимия закон, 
противоречи на чл. 151, ал. 2, изр. трето от 
Конституцията, като не предоставя възмож-
ност на решаващия съд да извърши собствена 
преценка относно приложимия закон в зави-
симост от всички обстоятелства по делото. 
Вносителят излага, че на основание чл. 229, 
ал. 1, т. 6 ГПК във връзка с чл. 144 АПК 
съдът спира производството, когато Консти-
туционният съд е допуснал до разглеждане по 
същество искане, с което се оспорва консти-
туционосъобразността на приложим по делото 
закон, но при преценката за съответствие на 
административния акт с материалния закон 
на основание чл. 142, ал. 1 АПК трябва да 
приложи действащия към момента на из-
даване на акта закон, дори и да е обявен за 
противоконституционен. 
В писмено уточнение от 18.07.2019 г., в из-
пълнение на указанията на съдията докладчик, 
дадени с разпореждане от 11.07.2019 г., вноси-
телят е конкретизирал предмета на искането. 
Съдебният състав излага, че чл. 229, ал. 1, т. 6 
ГПК сам по себе си не е противоконституци-
онен и ако Конституционният съд обяви за 
противоконституционен чл. 142, ал. 1 АПК, 
искането в тази част е безпредметно. При 
съществуването на чл. 142, ал. 1 АПК обаче 
спирането на съдебния административен про-
цес на основание чл. 229, ал. 1, т. 6 ГПК във 
връзка с чл. 144 АПК се оказва изпразнено 
от смислено съдържание, което противоречи 
на принципа на правовата държава. Вноси-
телят допълва, че разпоредбата на чл. 142, 
ал. 1 АПК възпрепятства съда при преценка 
съответствието на административния акт 
с материалния закон във всички случаи да 
извърши всеобхватна и пълна преценка за 
законосъобразност по смисъла на чл. 146, т. 4 
АПК, защото е възможно материалноправните 
разпоредби да са претърпели развитие, което 
да оказва влияние върху въпросите, разрешени 
с административния акт, чиято законосъ­
образност се преценява. Според мнозинството 
от съдебния състав разпоредбата на чл. 142, 
ал. 1 АПК поражда затруднения при прила-
гането си и в други възможни ситуации: на 
приемане на нов закон с обратно действие, на 
нови по-благоприятни норми, на нова правна 
уредба с преходни разпоредби, задължаващи 
административните органи да приключат ви-
сящите пред тях производства по досегашния 
(отменен) закон, но липса на подобна норма 
за последващия съдебен контрол. Вносителят 
заключва, че това положение е несъвместимо 
с принципите на правовата държава, които 
изискват върховенство на правото. 
С определение от 17 септември 2019 г. 
Конституционният съд е допуснал искането 
за установяване на противоконституционност 
на чл. 142, ал. 1 АПК за разглеждане по съще-
ство и е отклонил искането за установяване 
на противоконституционност на чл. 229, ал. 1, 
т. 6 ГПК, приложим на основание чл. 144 
АПК, като е прекратил производството в 
тази му част.