Държавен вестник, бр. 35, 2006 г., стр. 9

Б Р О Й  35
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  9
  1
2
3
11.
Министерство на финансите
20000
12.
Министерство на здравеопазването
10000
13.
Министерство на околната среда и
водите
20000
14.
Министерство на земеделието и
горите
12000
15.
Министерство на държавната
политика при бедствия и аварии
70000
16.
Държавна комисия по сигурността
на информацията
56000
17.
Национална разузнавателна служба
40000
18.
Национална служба за охрана
410000
Общо:
72906000
29627
ПОСТАНОВЛЕНИЕ № 88
ОТ 19 АПРИЛ 2006 Г.
за приемане на Наредба за прилагане на чл. 4
от Закона за политическа и гражданска ре-
абилитация на репресирани лица
МИНИСТЕРСКИЯТ СЪВЕТ
П О С Т А Н О В И :
Член единствен. Приема Наредба за прила-
гане на чл. 4 от Закона за политическа и граж-
данска реабилитация на репресирани лица.
Преходни и заключителни разпоредби
§ 1. Заварената Централна комисия за поли-
тическа и гражданска реабилитация на репре-
сирани лица продължава да изпълнява задъл-
женията по чл. 4 от Закона за политическа и
гражданска реабилитация на репресирани лица.
§ 2. Отменя се Наредбата за прилагане на
чл. 4 от Закона за политическа и гражданска
реабилитация на репресирани лица, приета с
Постановление № 140 на Министерския  съвет
от 2004 г. (обн., ДВ, бр. 57 от 2004 г.; изм., бр. 15
от 2005 г.).
§ 3. Постановлението влиза в сила от деня на
обнародването му в “Държавен вестник”.
Министър-председател:
Сергей Станишев
Главен секретар на Министерския съвет:
Севдалин Мавров
НАРЕДБА
за прилагане на чл. 4 от Закона за политичес-
ка и гражданска реабилитация на репреси-
рани лица
Чл. 1. (1) С наредбата се определят разме-
рът и редът за изплащане на еднократно обез-
щетение за претърпени имуществени и неиму-
ществени вреди на лица, репресирани през пе-
риода от 12 септември 1944 г. до 10 ноември
1989 г., които са:
1. осъдени по причини, свързани с техния
произход, политически убеждения или религи-
озни вярвания, чиито деяния са амнистирани,
осъдени по:
а) Закона за защита на народната власт;
б) глави I и II от Наказателния закон, в
сила до 13 март 1951 г. (от чл. 70 до чл. 98);
глава I “Престъпления против Народната ре-
публика” от Наказателния кодекс, в сила от
13 март 1951 г. (от чл. 70 до чл. 97) и глава I
“Престъпления против Народната република”
от Наказателния кодекс, в сила от 1 май 1968 г.
(от чл. 95 до чл. 113);
в) военно-наказателните закони (Военно-
наказателния закон, в сила до 28 септември
1949 г. и Военно-наказателния закон в сила до
17 февруари 1956 г.);
2. осъдени за престъпления по чл. 98, 101,
чл. 131, т. 1 и 2—за лека телесна повреда, чл. 144,
чл. 148, ал. 1, т. 3 и 4, чл. 269, 270, 272, 300, чл. 324,
ал. 2 и 3, чл. 325, ал. 1 и 2, чл. 361, 362 и 363 от
Наказателния кодекс, в сила от 1 май 1968 г.,
извършени след 1 януари 1984 г. до 1 януари
1990 г., във връзка с промяната на имената на
български граждани;
3. осъдени по чл. 118 от Наказателния ко-
декс, в сила от 13 март 1951 г., на лишаване от
свобода до 3 години за неиздължени държавни
доставки и изтърпели наказанието (размер на
доставката—над 10 000 лв., а след 10 февруари
1956 г.—над 40 лв.);
4. осъдени по чл. 275 или 276 от Наказател-
ния кодекс, в сила от 13 март 1951 г., или по
чл. 279 от Наказателния кодекс, в сила от 1 май
1968 г., за приготовление за бягство, опит за
бягство или бягство през границата по причи-
ни, свързани с техния произход, политически
убеждения или религиозни вярвания;
5. въдворявани в трудововъзпитателни об-
щежития, лагери и други подобни места;
6. интернирани, изселвани и заселвани по
административен ред;
7. изключени студенти и ученици, които не
са допуснати да завършат образованието си;
8. български граждани, насилствено изселе-
ни в Съветския съюз;
9. осъдени от Народния съд (1944—1945 г.),
които са реабилитирани по съдебен ред, чиито
деяния са амнистирани или чиито присъди са
отменени по реда на надзора;
10. лишени от право на пенсия.
(2) Лицата по ал. 1, т. 1—5 и 9, които са били
в затвори, лагери и други подобни места и са
живи, получават обезщетение за всяка изтър-
пяна от тях репресия в пълния му размер за
целия срок на претърпяната репресия.
(3) Когато лицата по ал. 1, т. 1—6, 8—10 не са
получили обезщетение за имуществени вреди и
са починали, обезщетението се изплаща на тех-
ните наследници—деца, съпруг и родители, или
на техните братя и сестри, когато няма други
наследници.
(4) Наследниците—деца, съпруг и родители,
или братя и сестри, когато няма други наслед-
ници, на осъдените на смърт, чиито присъди са
изпълнени, на безследно изчезналите след
12 септември 1944 г., на убитите на обществени