Държавен вестник, бр. 23, 2026 г., стр. 35

БРОЙ  23	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  35   
за увреждане на жалбоподателя на преки, 
конкретни и/или обективни доказателства, 
а такива в жалбата, а и по делото липсват 
предоставени. Фактът на настъпила вреда 
се твърди, че следва да е кумулативно, а не 
алтернативно, каквото е и прякото тълкуване 
на текста на т. 46 от решението на СЕС.
По-нататък в касационната жалба под­
робно са развити аргументи за нарушение на 
възприетия в Договора за функционирането 
на Европейския съюз (ДФЕС) основополагащ 
принцип „Правната сигурност и защита на 
придобитите права“. В тази връзка се твърди, 
че в жалбата липсва твърдение, че оспореният 
акт по някакъв начин противоречи на правото 
на ЕС и в тази връзка да е обоснован правният 
интерес от оспорване, а оттам и становище 
за продължаване на производството. Относно 
изявлението на дружеството – жалбоподател в 
съдебното заседание на 10.02.2025 г., касаторът 
твърди, че би могло да се приеме като ново 
оспорване на отменената разпоредба по реда 
на чл. 181, ал. 1 АПК, като в посоченото съ­
дебно заседание жалбоподателят е поддържал 
становище за липса на предмет след сторената 
отмяна на процесния акт.
Относно възприетото от съда за установе­
но нарушение на забраната за придаване на 
обратно действие на подзаконови нормативни 
актове касаторът счита, че същото не е обос­
новано, тъй като не е мотивирано, най-малкото 
поради факта, че понастоящем има и редица 
други подзаконови нормативни актове, на кои­
то е придадено обратно действие, без от това 
да са произтекли някакви вреди за адресатите, 
до които се отнасят. Подробни съображения, 
обосноваващи посочените оплаквания, се 
съдържат в касационната жалба, която в 
съдебно заседание се поддържа от юриск.
К. Обрешков. Иска се отмяна на обжалваното 
решение като неправилно, а алтернативно 
(т.е. в условията на евентуалност) се иска 
обезсилване на решението като недопустимо.
Ответникът по тази касационна жалба 
„Варнафарма – М“ ООД, чрез процесуалния 
си представител адв. Д. Павлова, оспорва 
касационната жалба на НЗОК с подробно 
развити съображения и моли да се остави в 
сила обжалваното решение.
Ответникът по тази касационна жалба 
БФС, чрез процесуалния си представител 
адв. М. Пандов, поддържа касационната 
жалба на НЗОК.
БФС, чрез процесуалния си представител 
адв. М. Пандов, обжалва съдебното решение, 
като релевира оплаквания за неправилност 
поради нарушение на материалния закон, съ­
ществено нарушение на съдопроизводствените 
правила и необоснованост – отменителни 
основания по чл. 209, т. 3 АПК. Според този 
касационен жалбоподател мотивите на съда 
са в противоречие със събраните по делото 
доказателства, съдебната практика и не са 
разгледани всичките му съображения, пред­
ставени както в съдебно заседание, така и в 
писмените му бележки по делото. В тази връзка 
оплакванията са, че жалбата на „Варнафар­
ма – М“ ООД е недопустима и следва да се 
остави без разглеждане, тъй като по делото са 
налице доказателства, че процесните Условия 
вече са нови, като по този начин са отменени 
оспорените Условия от жалбоподателя, поради 
което търсеният ефект от него вече е настъ­
пил, като оспореният акт е отменен. Твърди 
се също така, че при приемане на процесния 
акт не е допуснато нарушение на изискванията 
на чл. 26 от Закона за нормативните актове 
(ЗНА), като са развити в касационната жалба 
подробни съображения по приемане на акта и 
спазване на процедурата за това. Счита се, че 
представителите на БФС, определени в чл. 45, 
ал. 17 от ЗЗО, нямат отделна административ­
на правосубектност и признати правомощия, 
като процесните Условия по своя характер са 
специален, недържавен и подзаконов източник 
на осигурителното право, който се приема 
чрез насрещни съвпадащи се волеизявления 
на двете групи представители. Касаторът из­
лага доводи, че самите представители като 
физически лица и т. нар. тяхна „общност“ не 
притежават отличителните белези на орган 
на държавна власт, нямат никаква пасивна 
легитимация, не притежават самостоятел­
на правосубектност и законът не определя 
самостоятелни и отделни правомощия на 
такива представители извън тези, предоста­
вени от Надзорния съвет на НЗОК, респ. от 
Управителния съвет на БФС, ограничени 
от разписаното в чл. 45, ал. 17 ЗЗО. Иска се 
отмяна на обжалваното решение, както и се 
претендират направените по делото разноски 
пред настоящата инстанция. В съдебно засе­
дание касационната жалба се поддържа от 
адв. М. Пандов.
Ответникът по тази касационна жалба „Вар­
нафарма – М“ ООД, чрез адв. И. Церовски 
и адв. В. Герджиков, я оспорва по подробно 
изложени аргументи в писмения си отговор.
Ответникът по тази касационна жалба 
НЗОК, чрез юриск. К. Обрешков, в писмен 
отговор я подкрепя изцяло.
БФС като частен жалбоподател, чрез про­
цесуалния си представител адв. М. Пандов, в 
депозираната по делото частна жалба обжалва 
Определение № 4703 от 8.05.2025 г., с което 
първоинстанционният съд е оставил без ува­
жение искането по чл. 248 ГПК за изменение 
на решението на съда в частта за разноските. 
Изложени са оплаквания, че определението е 
с бланкетни мотиви и не е обсъдено и обосно­
вано какви точно обстоятелства по делото са 
обусловили присъждането на претендирания