Държавен вестник, бр. 16, 2026 г., стр. 84

СТР.  84	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  16
лицето, спечелило конкурса, възникват от деня 
на утвърждаване на избора. В едномесечен 
срок от утвърждаването на избора ректорът 
сключва трудовия договор.“
Нормата на чл. 15, ал. 2 ЗРАСРБ пред­
вижда, че академична длъжност се заема по 
трудово правоотношение. А според чл. 24, 
ал. 2 от същия закон, респективно чл. 55, ал. 1
ППЗРАСРБ, академичната длъжност „доцент“ 
се заема въз основа на конкурс и избор, прове­
дени при условията и по реда на глава трета, 
раздел ІІІ от ЗРАСРБ. Налице е сложен факти­
чески състав, при наличие на който възниква 
възможност за сключване на трудов договор за 
изпълнение на трудовото правоотношение за 
съответната академична длъжност. Конкурсът 
се провежда от научно жури, а изборът – от 
факултетния съвет. Трудовите правоотношения 
между висшето училище и съответния кандидат 
възникват от деня на избора, като ректорът 
сключва трудовия договор. В този смисъл е и 
разпоредбата на чл. 86, ал. 1 от КТ, съгласно 
която „Трудовото правоотношение възниква 
от обявяване на кандидата за избран“, както и 
чл. 96, ал. 1 от КТ, съгласно която „Трудовото 
правоотношение възниква с лицето, което е 
класирано на първо място, от деня, в който е 
получило съобщението за резултата.“
Тълкуването на посочената нормативна 
уредба налага извод, че произнасянето на 
компетентните органи в административната 
фаза по определяне на кандидата за заемане 
на академична длъжност, с който да се сключи 
трудовият договор, има характер на съставен 
административен акт, състоящ се от два еле­
мента – 1) конкурс, финализиран с предложе­
ние по чл. 27а, ал. 1 ЗРАСРБ, и 2) избор по 
чл. 27а, ал. 2 ЗРАСРБ. Правните последици 
на решението по чл. 27а, ал. 2 ЗРАСРБ се 
пораждат при наличието на двата елемента, 
които в своята съвкупност имат правопораж­
дащо значение с оглед крайния юридически 
резултат – определяне на кандидата, с който 
ректорът да се сключи трудов договор като 
източник на трудово правоотношение по чл. 15, 
ал. 2 ЗРАСРБ.
След възникване на правоотношението въз 
основа на избора, задължение на ръководителя 
на висшето училище, в случая – на ректора, да 
сключи трудов договор с избрания от факул­
тетния съвет кандидат, като с трудовия договор 
да уреди елементите на трудовото правоотно­
шение. Съгласно чл. 59 ППЗРАСРБ трудовото 
правоотношение между висшето училище и 
лицето, спечелило конкурса, възниква от деня 
на утвърждаване на избора от ректора. Разпо­
редбата е несъответна на разпоредби от ЗВО и 
ЗРАСРБ, където не се споменава за специален 
акт на ректора за утвърждаване на избор, 
поради което не може да доведе до извод, че 
утвърждаване от ректора на този избор следва 
да се има предвид като правопораждащ факт 
за възникване на трудовото правоотношение. 
Ректорът няма правомощие да издава такъв 
акт, т.к. не е органът, оправомощен от закона 
да извърши избора, от който именно се по­
ражда правоотношението. Правопораждащият 
факт за възникване на правоотношението е 
решението на Факултетния съвет.
Предвид гореизложеното, шесто отделение, 
в настоящия съдебен състав приема, че ад­
министративнопроизводствените правила по 
приемането на оспорения подзаконов норма­
тивен акт са спазени. Министерският съвет 
е издал ПНА, респективно и в обжалваната 
му част въз основа на законова делегация, в 
рамките на предоставената му компетентност, 
в законоустановената форма и при спазване 
на процесуалноправните разпоредби.
Във връзка със съответствието на оспоре­
ния текст от правилника с материалния закон 
и неговата цел, съдът намира, че в случая 
липсва изрична разпоредба, която да урежда 
право на ректор на висше учебно заведение 
да утвърждава избор, направен в процедура 
на конкурс от факултетен съвет, поради което 
е налице дописване на закона.
При преценката на материалната зако­
носъобразност на оспорения текст на чл. 59 
от Правилника за прилагане на Закона за 
развитие на академичния състав на Република 
България, съобразно правилото на чл. 192а, 
изр. второ АПК, съдът достига до извод, че 
макар и действащо право, нормата на чл. 59 
от Правилника за прилагане на Закона за 
развитие на академичния състав на Република 
България противоречи на нормативен акт от 
по-висока степен, в случая на действащия 54, 
ал. 4 от ЗВО, чл. 86, ал. 1 и чл. 96, ал. 1 от 
КТ, т.е. налице е противоречие между норми 
от различен ранг.
Прилагайки разпоредбата на чл. 15, ал. 1 
ЗНА, следва, че нормативният акт трябва да 
съответства на Конституцията и на другите 
нормативни актове от по-висока степен. Според 
чл. 15, ал. 3 ЗНА, ако постановление, правил­
ник, наредба или инструкция противоречат на 
нормативен акт от по-висока степен, право­
раздавателните органи прилагат по-високия 
по степен акт.
В случая е налице противоречие между 
по-висок по степен акт с по-нисък по степен 
акт. Задължението на правораздавателните 
органи да прилагат по-високия по степен 
акт обаче не означава мълчалива отмяна на 
по-ниския по степен акт поради изискването 
за правна сигурност, т.е. да е ясно дали един 
подзаконов нормативен акт е отменен, или не, 
доколкото адресати на същия са не само пра­
вораздавателните органи, а в случая – всички 
граждани в качеството им на водачи на ПМС 
или на пешеходци.
Разпоредбата на чл. 195, ал. 1 АПК уреж­
да действието на подзаконовия нормативен