Държавен вестник, бр. 103, 2000 г., стр. 53

Б Р О Й  103
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  53
Чл. 278. (1) Когато дължината на ПИК без
изкуствена настилка не е обозначена точно
поради липса на достатъчен контраст между
повърхността на ПИК и околния терен, се пос-
тавят маркери.
(2) В случаите, когато на ПИК са поставени
светлини за кацане, маркерите се обединяват
със стойките на лампите. В случаите, когато не
са предвидени светлини, се поставят маркери с
плоска правоъгълна или конична форма, за да
се обозначат точно границите на ПИК.
(3) Плоските правоъгълни маркери имат
минимален размер 1 Ч 3 m и се поставят така, че
по-дългата страна да е успоредна на осовата
линия на ПИК. Коничните маркери имат висо-
чина, непревишаваща 50 сm.
Чл. 279. (1) Когато дължината на КУС не е
обозначена точно поради отсъствие на достатъ-
чен контраст между повърхността на КУС и окол-
ния терен, се предвиждат странични маркери.
(2) Страничните маркери на КУС се отличават
от останалите маркери за кацане на ПИК за избяг-
ване на объркване между двата типа маркери.
(3) От експлоатационна гледна точка са
приемливи маркерите, състоящи се от неголе-
ми вертикални щитове, замаскирани от обрат-
ната страна, ако се гледа от ПИК.
Чл. 280. (1) На ПИК, покрити със сняг, се
използват маркери за кацане за обозначаване
на границите на пригодената за използване площ
от ПИК, когато тези граници не са обозначени
по някакъв друг начин.
(2) За обозначаване на границите на при-
годената за използване площ от ПИК, покри-
та със сняг, може да се използват светлините
на ПИК.
(3) Маркерите за кацане за ПИК, покрити
със сняг, се поставят по продължение на краи-
щата на ПИК с интервали, непревишаващи
100 m. Те се разполагат симетрично на осовата
линия на ПИК на такова разстояние от нея, че
да осигурят необходимия клиренс за крайните
части на крилата и двигателите. Поставят се
достатъчно количество маркери за обознача-
ване на прага и края на ПИК.
 (4) Маркерите за кацане на ПИК, покрити
със сняг, се състоят от добре видими обекти—
зелени растения с височина около 1,5 m или
знаци олекотен тип.
Чл. 281. (1) Маркерите за края на ПР се пос-
тавят на ПР с кодов номер 1 или 2, където не са
предвидени светлини по осовата линия, светли-
ни на ПР или маркери по осовата линия на ПР.
(2) Маркерът за края на ПР е със светоотра-
жаващо покритие със син цвят.
(3) Повърхността на маркера, видима от
пилота, е правоъгълна с минимална видима
площ 150 сm2.
(4) Маркерите за края на ПР са с чупещи се
конструкции. Височината им над повърхност-
та е достатъчно малка, за да осигури клирен-
са до витлата и гондолите на двигателите на
реактивните ВС.
Чл. 282. (1) Маркери се поставят по осовата
линия на ПР с кодов номер 3 или 4, където свет-
лините на нея отсъстват и е необходимо да се
подобри ориентировката, осигурявана чрез
маркировката на линията на ПР.
(2) Маркерите по осовата линия на ПР се пос-
тавят най-малко на тези места, където би трябва-
ло да се разположат светлините по осовата линия
на ПР, ако такива биха били използвани.
(3) Маркерите по осовата линия на ПР по пра-
вило се разполагат върху маркировката є, като се
допуска изместване на не повече от 30 сm, ако е
невъзможно да се поставят върху маркировката.
(4) Маркерите по осовата линия на ПР имат
светоотражаващо покритие със зелен цвят.
(5) Маркираната повърхност, намираща се в
полезрението на пилота, е с правоъгълна фор-
ма и минимална площ на обзора 20 сm2.
(6) Маркерите по осовата линия на ПР се
проектират и поставят така, че при сблъсква-
нето им с колелата на ВС да не се нанасят пов-
реди нито по маркерите, нито по ВС.
Чл. 283. (1) Когато дължината на ПР без
изкуствена настилка не е посочена точно, пора-
ди отсъствието на достатъчен контраст между
повърхността на ПР и околния терен се поста-
вят маркери по края на ПР.
(2) В случаите, когато на ПР са поставени
светлини, маркерите се обединяват със стойки-
те на светлините. Когато не са предвидени свет-
лини, се поставят маркери с конична форма, за
да се обозначи точно границата на ПР.
Чл. 284. (1) На летище, където площадката
за кацане няма ПИК, се предвиждат гранични
маркери.
(2) Граничните маркери се разполагат по
продължение на границата на площадката за
кацане с интервали не по-големи от 200 m, ако
се използва маркер от типа, показан на фиг. 34,
или приблизително 90 m, ако се използват мар-
кери от коничен тип, поставяни по ъглите на
площадката за кацане.
(3) Граничните маркери имат форма, анало-
гична на показаната на фиг. 34, или форма на
конус с височина най-малка 50 сm и диаметър
на основата не по-малък от 75 сm. Маркерите се
оцветяват с цвят, контрастиращ на околния фон.
Използва се един цвят—оранжев или червен,
или два контрастиращи цвята—оранжев и бял
или червен и бял, с изключение на случаите,
когато тези цветове се сливат с фона.
Фиг. 34. Граничен маркер
Д Я Л  Ш Е С Т И
ВИЗУАЛНИ СРЕДСТВА ЗА ОБОЗНАЧАВАНЕ
НА ПРЕПЯТСТВИЯ
Г л а в а  с е д е м н а д е с е т а
ОБЕКТИ, ПОДЛЕЖАЩИ НА МАРКИРАНЕ
И/ИЛИ СВЕТЛИННА ИНДИКАЦИЯ
Чл. 285. (1) Маркировката и/или светлинна-
та индикация имат за цел да се намали опас-
ността, на която може да се подложи ВС, чрез