Държавен вестник, бр. 51, 2017 г., стр. 16

СТР.  16	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  51
Чл. 69. (1) Срокът на инвалидността е от 
една до три години в зависимост от характе­
ра на увреждането, динамиката на неговото 
развитие и възможностите за възстановяване. 
(2) Крайната дата на срока на инвалиди­
зиране е 1-во число на месеца, през който е 
било извършено освидетелстването.
(3) Когато преосвидетелстването е извърше­
но след датата по ал. 2, в решението си ТЕЛК 
отбелязва закъснението и причините за това.
(4) При дефинитивни състояния без възмож­
ност за пълно или частично възстановяване 
се определя пожизнен срок на инвалидността.
(5) При множествени увреждания, някои 
от които не са дефинитивни, срокът на инва­
лидността се определя съгласно ал. 1.
(6) Срокът, за който е определена чуждата 
помощ, може да бъде същият или по-кратък от 
срока на намалената работоспособност (степен 
на увреждане) в зависимост от увреждането 
и неговата динамика, но за не по-малко от 
6 месеца.
(7) При лица, придобили право на пенсия 
за осигурителен стаж и възраст по чл. 68 КСО, 
се определя пожизнен срок на инвалидността. 
Преосвидетелстване на тези лица може да 
се извърши по тяхно искане или по искане 
на контролните органи на медицинската 
експертиза.
Чл. 70. (1) Дата на инвалидизиране се оп­
ределя, когато се определя процент трайно 
намалена работоспособност (вид и степен на 
увреждане).
(2) Когато лицето е било във временна нера­
ботоспособност и е преминало непосредствено 
в инвалидност, за дата на инвалидизиране се 
приема денят, от който е приключила вре­
менната неработоспособност по болничните 
листове.
(3) Когато лицето поради увреждането си 
е трудоустроено на работа с по-ниска ква­
лификация, за дата на инвалидизиране се 
приема датата на преминаване на лицето на 
тази работа. Това обстоятелство се установява 
по наличната медицинска документация и 
документите за трудов стаж.
(4) Когато лицето не е ползвало отпуск по 
болест или не работи, датата на инвалидизи­
ране се определя въз основа на медицинските 
документи и здравословното му състояние при 
освидетелстването. Когато липсва медицинска 
документация и здравословното състояние 
на лицето не дава достатъчно основание, за 
дата на инвалидизиране се определя датата 
на издаване протокола на ЛКК.
(5) Когато лицето работи или се намира 
в платен или неплатен отпуск, за дата на 
инвалидизиране се определя датата на осви­
детелстването.
(6) Датата на инвалидизиране може да 
бъде по-късна от датата на освидетелства­
нето само когато лицето е било в отпуск по 
болест и се е явило за освидетелстване преди 
изтичането му.
(7) Отпускът при временна неработоспо­
собност в размер 75 календарни дни, ползван 
на основание чл. 42, ал. 2 и 3 КСО, се взема 
предвид при определяне датата на инвали­
дизиране.
Чл. 71. Нова дата на инвалидизиране се 
определя:
1. на работещите лица с трайно намалена 
работоспособност/степен на увреждане, на 
които при следващото преосвидетелстване е 
определен по-висок процент трайно намалена 
работоспособност поради влошаване на здраво­
словното им състояние, което не им позволява 
да продължат да работят при същите условия 
на труд, към които са се приспособили;
2. на лицата, които получават лична или 
наследствена пенсия въз основа на трайно на­
малена работоспособност/степен на увреждане 
и са поискали друг вид пенсия – от датата, 
на която е установена трайно намалена ра­
ботоспособност, обусловена от увреждането, 
даващо основание за друг вид пенсия;
3. на лицата, на които при последното 
преосвидетелстване не е определен процент 
трайно намалена работоспособност/степен 
на увреждане, както и на лицата, които след 
изтичането на срока, за който е определен 
процент трайно намалена работоспособност/
степен на увреждане, не са се явили за пре­
освидетелстване и по медицинската доку­
ментация се установи, че са възстановили 
работоспособността си или са работили като 
работоспособни пълноценно, но се е влоши­
ло състоянието им – от датата, на която са 
станали неработоспособни.
Чл. 72. Решение за причинна връзка се взе­
ма от ТЕЛК и НЕЛК само при определяне на 
процент трайно намалена работоспособност/
степен на увреждане и при временна нера­
ботоспособност по повод трудова злополука, 
професионална болест и техните усложнения.
Чл. 73. (1) Териториалните експертни ле­
карски комисии и НЕЛК се произнасят по 
причинната връзка въз основа на следните 
документи:
1. при трудова злополука – разпореждане 
на ТП на НОИ за приемане или неприемане 
на злополуката за трудова или заместващо го 
съдебно решение; при нетравматично увреж­
дане и по искане на ТП на НОИ в случаите 
на увреждане, при което неработоспособността 
(смъртта) е настъпила по-късно от деня на 
злополуката – протокол за разследване на 
злополуката;
2. при определяне на гражданска инва­
лидност – документ от органите на властта, 
когато лицето е пострадало или заболяло при 
изпълнение на служебни задачи на тези орга­
ни; документ от ведомството, където лицето 
е упражнило гражданския си дълг;
3. при определяне на военна инвалид­
ност – решение на ведомствената медицинска