Държавен вестник, бр. 82, 2002 г., стр. 23

Б Р О Й  82
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  23
(5) Освен мерките, посочени в ал. 1, могат
да бъдат наложени специфични мерки за пре-
живни животни, които се отглеждат на свобода
в резервати.
(6) Мерките по ал. 1 се отменят от НВМС,
когато съмнението за заразяване от болестта
син език бъде изключено.
Чл. 7. (1) Не се разрешава провеждане на
профилактична ваксинация срещу болестта
син език.
(2) При наличие на опасност от широко раз-
пространение на болестта се извършва прину-
дителна ваксинация със заповед на министъра
на земеделието и горите.
(3) В заповедта по ал. 2 се посочват:
1. географският регион, в който се провежда
ваксинацията;
2. схемата на ваксинация;
3. видовете животни, подлежащи на вакси-
нация;
4. ограниченията върху придвижването и
търговията с ваксинираните животни.
Раздел IV
Мерки за ограничаване и ликвидиране на бо-
лестта син език по преживните животни
Чл. 8. (1) При потвърждение болестта син
език по преживните животни се регистрира и
обявява на основание чл. 27 от Закона за вете-
ринарномедицинската дейност (ЗВД), като
НВМС предприема следните мерки:
1. информира Европейската комисия за:
а) броя на животните, които трябва да се
унищожат с цел предпазване от разпростране-
ние на болестта;
б) провеждането на принудителна ваксинация;
2. организира унищожаване на труповете на
умрели животни съгласно чл. 6, ал. 1, т. 8 и на
животните по т. 1, буква “а”;
3. налага мерките, посочени в чл. 6, ал. 1,
върху всички животновъдни обекти с прежив-
ни животни, които са в радиус до 20 км от зара-
зения животновъден обект;
4. извършват епизоотично проучване съглас-
но изискванията на тази наредба;
5. разрешават придвижване на възприемчи-
ви животни от зоната по т. 3 само ако в опреде-
лен район от нея е установено отсъствие на
вектора.
(2) Зоната, посочена в ал. 1, т. 3, може да
бъде разширявана или намалявана на основа-
ние на епизоотологични, географски, еколо-
гични или климатични данни от органите на
НВМС, като за това уведомяват Европейска-
та комисия.
(3) Когато зоната, посочена в ал. 1, т. 3, е
разположена и на територията на съседна стра-
на, органите на НВМС си сътрудничат с ветери-
нарномедицинската служба на тази страна за
определяне на границите на зоната.
Чл. 9. Епизоотологичното проучване включва:
1. времето, за което вирусът на синия език е
съществувал в животновъдния обект;
2. възможния произход на вируса в животно-
въдния обект и определяне на други животно-
въдни обекти, в които вероятно може да има
заразени животни от същия източник;
3. наличие и разпространение на вектора;
4. данни за придвижване на животни от и
към животновъдния обект и изнасяне на трупо-
ве от него.
Чл. 10. Към НВМС се създава национален
кризисен център за осъществяване на цялост-
ната координация на всички мерки, необходи-
ми за осигуряване на възможно най-бързото
ликвидиране на болестта син език и за провеж-
дане на епизоотологичното проучване.
Чл. 11. (1) Националната ветеринарноме-
дицинска служба определя предпазна и наб-
людавана зона, като взема под внимание епи-
зоотологичните, географските, екологичните
и метеорологичните фактори, свързани с бо-
лестта син език, и контролните мерки, които
се осъществяват.
(2) Предпазната зона е с радиус най-малко
100 км около заразения животновъден обект.
(3) Наблюдаваната зона е с радиус най-мал-
ко 50 км от външните граници на предпазната
зона, ако в нея не са извършвани ваксинации
срещу болестта син език през предшестващите
12 месеца.
(4) Когато зоните са разположени на тери-
торията на повече от една страна, органите на
НВМС си сътрудничат с ветеринарномедицин-
ските служби на тези страни за определяне на
зоните по ал. 2 и 3.
Чл. 12. Националната ветеринарномедицин-
ска служба може да измени границите на пред-
пазната и наблюдавана зона в зависимост от:
1.тяхното географско разположение и еко-
логични фактори;
2. метеорологичните условия;
3. наличието и разпространението на вектора;
4. резултатите от епизоотологичните проуч-
вания съгласно чл. 9;
5. резултатите от лабораторните из-
следвания;
6. прилагането на инсектицидни препарати.
Чл. 13. В предпазната зона НВМС предпри-
ема следните мерки:
1. съставя списък на обектите с преживни
животни;
2. осъществява програма за епизоотичен
надзор чрез изследване на животни индикато-
ри (говеда или кози) и върху популацията на
вектора;
3. налага ограничение за придвижване на
преживни животни от зоната освен случаите на
чл. 8, ал. 1, т. 5;
4. при необходимост разрешава извършване
на ваксинация по реда на чл. 7, ал. 2 и 3.
Чл. 14. (1) В наблюдаваната зона НВМС
предприема мерките по чл. 13, т. 1, 2 и 3.
(2) Не се разрешава ваксинация срещу бо-
лестта син език в наблюдаваната зона.