Държавен вестник, бр. 93, 2010 г., стр. 28

СТР.  28	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  93
Чл. 50. (1) Към специфичните условия за 
провеждане на водолазни спускания в планина 
се отнасят: пониженото атмосферно налягане, 
съставляващо на височина 1000 м 0,089 МРа, 
на 2000 м – 0,078 МРа, на 3000 м – 0,069 
МРа, на 4000 м – 0,06 МРа, на 5000 м – 0,053 
МРа, стръмните брегове на езерата и реките, 
неравното дъно, хладните подводни течения, 
възможностите за каменопади и свличания и 
наличието на сухи речни русла, по които може 
внезапно да придойде вода.
(2) При извършване на водолазни спускания 
в планински условия водолазите са длъжни 
да се адаптират към пониженото атмосферно 
налягане. Признаците за адаптация са нама­
ляването или изчезването на симптомите на 
планинските болести (шум в ушите, виене на 
свят, слабост, кръвотечение от носа и ушите). 
Ако водолазът не се е адаптирал или има оп­
лаквания, не се допуска до спускане.
Чл. 51. (1) Медицинското осигуряване на 
водолазите се осъществява от щатни меди­
цински лица от група „Аварийно-спасителни 
дейности“ (ГАСД), завършили курс по хипер­
барна медицина. 
(2) При отсъствие на лекар или фелдшер 
медицинското осигуряване се допуска да се 
осъществи от ръководителя на спускане, но 
само при дълбочина на работа до 20 м.
(3) Медицинските лица преминават опрес­
нителен курс на всеки три години.
Чл.  52. Медицинският подбор на кадри за 
водолазните групи и периодичните профилак­
тични прегледи на водолазите се извършват 
ежегодно в Медицинския институт на МВР. За 
всеки водолаз в ГАСД се създава медицинско 
досие, в което се съхранява копие от резул­
татите от ежегодните и текущите медицински 
прегледи. 
Чл. 53. След прекарани професионални 
водолазни заболявания, завършили с пълно 
оздравяване, водолазите се освобождават от 
спускания под вода, както следва:
1. след отравяне с кислород, въглероден 
двуокис и изгорели газове – за 7 денонощия;
2. след декомпресионна болест в тежка 
форма – за 14 денонощия;
3. след баротравма на белите дробове и 
декомпресионна болест със синдром на Ме­
ниер времето за освобождаване се определя 
от медицинска комисия;
4. след общо соматично заболяване сроковете 
за освобождаване на водолазите от спускания 
под вода се определят от лекар спецфизиолог 
(водолазен лекар) на основа на заключението 
на лекар специалист от поликлиника (болница).
Чл. 54. Анализите на въздуха за дишане от 
водолазите се извършват на всеки три месеца 
от оторизирана лаборатория. Протоколите с 
резултатите от анализите се съхраняват от 
командира на водолазна група.
Чл. 55. (1) Контролът за режима на труда и 
отдиха на водолазите се извършва с участието 
на лекар спецфизиолог при изработването на 
плановете за водолазни спускания.
(2) Броят на спусканията на един водолаз 
за работен ден не може да превишава:
1. на дълбочина до 6 м – 8 спускания;
2. на дълбочина от 6 до 12 м – 6 спускания;
3. на дълбочина от 12 до 20 м – 4 спускания.
Чл. 56. (1) Продължителността на почивката 
на водолазите може да се увеличи след изпъл­
нение на тежки подводни работи или спускане 
при трудни условия (бързотечащи води, силно 
вълнение и др.).
(2) При денонощна водолазна работа на 
водолазите от всяка смяна се осигурява сън 
не по-малко от 8 часа в денонощие. Намаля­
ването продължителността на почивката на 
водолазите до 4 – 6 часа се разрешава само 
при спасителни работи.
Чл. 57. (1) Медицинското лице, осигуряващо 
водолазните спускания, е длъжно да забрани 
спускането при:
1. оплаквания на водолаз от отпадналост 
или заболяване, а също и при обективни при­
знаци на заболяване независимо от липсата на 
субективни оплаквания;
2. обща преумора на водолаза;
3. нервно-психична превъзбуда на водолаза;
4. приемането на храна от водолаза до два 
часа преди спускането;
5. прием на медикаменти от водолаза, съз­
даващи затруднения при работата.
(2) Медицинската забрана за спускане може 
да бъде отменена само от медицинското лице, 
което я е наложило.
Чл. 58. При работа под вода се избягва 
влизане в режимите на декомпресия. Ако се 
допусне влизане в такъв режим, се използват 
стандартни декомпресионни таблици.
Чл. 59. Допустимото време за пребиваване 
на водолаза под вода зависи от температурата 
на водата и се определя по следната таблица:
Допустимо време за пребиваване във вода:
Темпе­
ратура
на вода­
та
в °С
1 – 3
 
 
4 – 5
 
 
7 – 9
 
 
10 – 12
 
 
13 – 15
 
 
16 – 18
 
 
 
 
Допус-
тимо 
време 
(ч.)
1
сух
нео-
прен
бельо
1,5
сух
нео-
прен
бельо
2
сух
нео-
прен
бе­
льо
 
3,1
сух
нео-
прен
бельо
 
3,5
мокър
нео-
прен 
+
неопр.
бельо
4
мокър
нео-
прен
 
Необхо­
димо 
време 
между
спуска-
нията
(ч.)
не по-малко 
от 4
 
 
не по-малко 
от 3
 
 
не по-малко 
от 24