Държавен вестник, бр. 53, 2012 г., стр. 62

СТР.  62	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  53
нормата на чл. 24, т. 8 ЗЗО, препращайки към 
разпоредбите на ежегодния бюджетен закон за 
бюджета на НЗОК, допуска това, което следва 
от израза „определени в закона за бюджета 
на НЗОК за съответната календарна година“. 
Нещата обаче не стоят така. Както посочихме, 
в чл. 24, т. 8 се предвижда направлението на 
средствата „заплащане на медицински дейности, 
включително осигуряването на лекарствени 
продукти и медицински изделия за тях, оп­
ределени в закона за бюджета на НЗОК за 
съответната календарна година“. В тази норма 
никъде не е определено, че средствата могат 
да се използват за финансиране на бюджета 
на друг орган, макар и за същите дейности.
Направлението на средствата за дейности 
или за финансиране на органи може да бъде 
определено в устройствения закон. След като 
в него никъде не се предвижда, че част от 
средствата (независимо дали са от вноски за 
здравно осигуряване, или трансфери от бюджета) 
се предоставят на друг държавен орган, не е 
допустимо в ежегодния бюджетен закон това 
да се предвижда. Така ще е налице колизия 
между ЗЗО и ЗБНЗОК. Изразът „определени 
в закона за бюджета на НЗОК за съответната 
календарна година“ не оправомощава законо­
дателя при приемането на бюджета на НЗОК 
да избегне или заобиколи направлението на 
средствата, като за същите цели предостави 
средства на друг орган. Тук е налице противо­
речие с принципа на правовата държава.
Ежегодните бюджетни закони ЗДБ, ЗБНЗОК 
и ЗБНОИ се приемат въз основа на други за­
кони – Закона за устройството на държавния 
бюджет, ЗЗО и КСО, които в теорията се наричат 
устройствени и органични бюджетни закони. 
В тях са определени приходите и разходите на 
съответните бюджети. Противоречи обаче на 
принципа на правовата държава и на правната 
предвидимост отклонението на съдържанието 
на ежегодния бюджетен закон от съдържа­
нието на закона, който определя приходите 
и направлението на средствата в съответния 
бюджет. Средствата по бюджета на НЗОК могат 
да се използват само за дейностите, включени 
в предмета на правно регулиране на ЗЗО. Ако 
законодателят е искал да предостави средства 
на Министерството на здравеопазването, това 
трябва да стане не за сметка на приходите 
от бюджета на НЗОК (от здравни вноски и 
трансфери), а за сметка на държавния бюджет 
за съответната година.
Законът за бюджета на НЗОК е закон във 
формален смисъл, а практиката на КС относ­
но ежегодните бюджетни закони е относима 
и към Закона за бюджета на НЗОК. Консти­
туционният съд също е имал възможност да 
вземе отношение по въпроса. Така в Решение 
№ 17 от 1995 г. по к.д. № 13 от 1995 г. пише, 
че „Разликата между закон във формален и 
закон в материален смисъл не е необходимо 
тук да бъде подробно разисквана. Ежегодните 
бюджетни закони са закони във формален 
смисъл само защото под наименованието „за­
кон“ те са гласувани от Народното събрание. 
В основното, същинското си съдържание те не 
съдържат правни норми“.
В искането се твърди още, че вноските са 
на гражданите, което не може да се сподели. 
Набраните средства не са само от вноски, а и 
от трансфери от републиканския бюджет. Ос­
вен това здравните вноски не се натрупват 
самостоятелно по партиди на отделните фи­
зически лица и затова те не са собственици. 
Натрупаните средства също се използват от 
неопределен кръг лица и затова трудно може 
да се обоснове противоречие с принципа, че 
България е социална държава, както и че е 
нарушена нормата на чл. 17, ал. 1, 3 и 5 от 
Конституцията, защото няма принудително 
отчуждаване на 100 000 000 лв. Конституци­
онният съд приема също, че не се нарушава 
и чл. 52 от Конституцията.
Съдът намира, че чл. 1, ал. 2, ред 5 и § 5 
ЗБНЗОК за 2012 г. противоречат на Основния 
ни закон, тъй като нарушават принципите на 
правовата държава (чл. 4, ал. 1 от Конститу­
цията). А принципът на правовата държава 
предвижда, че управлението се осъществява 
при точно спазване на Конституцията и зако­
ните на страната. Част от това разбиране са 
изискванията за правна сигурност и предви­
димост. Политическата воля и управленските 
решения, въплътени в оспорените разпоредби, 
според Конституционния съд противоречат 
на принципите на правовата държава. Това 
означава, че посочените норми от ЗБНЗОК 
са в противоречие с Конституцията. Съгласно 
принципа на правовата държава изпълнителна­
та власт дължи подчинение, което произтича 
от изискването да се гарантира предсказуемост 
на нейните действия. Те трябва да се извърш­
ват в обстановка на публичност и гласност. 
След като чл. 1, ал. 2, ред 5 и § 5 ЗБНЗОК 
дават възможност да се прехвърлят средства 
от бюджета на НЗОК на Министерството на 
здравеопазването, това означава, че тези норми 
противоречат на чл. 4, ал. 1 от Конституцията. 
Конституционният съд намира, че чл. 1, 
ал. 2, ред 5 и § 5 ЗБНЗОК за 2012 г. проти­
воречат на чл. 4, ал. 1 от Конституцията, 
според който „Република България е правова 
държава. Тя се управлява според Конституцията 
и законите на страната“. Съгласно принципа 
на правовата държава подчинението на изпъл­
нителната власт произтича от изискването да 
се гарантира предсказуемост и предвидимост 
на нейните действия, които да се извършват в 
обстановка на публичност и гласност. И след 
като се изключва публичната дискусия, която 
трябва да се извърши в Народното събрание 
при необходимост от промяна на бюджетния 
закон, следва, че е налице противоконституци­
онност. Именно на това основание те трябва 
да бъдат обявени за противоконституционни 
(Решение № 4 от 2010 г. по к.д. № 1 от 2010 г.).