Държавен вестник, бр. 36, 2006 г., стр. 97

Б Р О Й  36
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  97
МИНИСТЕРСТВА
И ДРУГИ ВЕДОМСТВА
МИНИСТЕРСТВО
НА ВЪНШНИТЕ РАБОТИ
КОНСУЛСКА КОНВЕНЦИЯ
между Република България и Република
Армения
(Ратифицирана със закон, приет от 40-то На-
родно събрание на 9 февруари 2006 г.—ДВ,
бр. 16 от 2006 г. В сила за Република България
от 21 април 2006 г.)
Република България и Република Армения,
наричани и двете по-нататък “договарящи
страни”,
стремейки се да съдействат за развитието на
приятелските отношения и задълбочаването на
взаимноизгодното сътрудничество,
ръководени от желанието да регулират и
развиват консулските отношения с цел да за-
щитават по-ефективно правата и интересите на
своите граждани и юридическите лица,
изразявайки волята си да допълнят и развият
разпоредбите на Виенската конвенция за консул-
ските отношения от 24 април 1963 г., към която и
двете договарящи страни са се присъединили,
потвърждавайки, че по въпросите, които не
са изрично уредени в тази конвенция, ще се при-
лагат нормите на международното обичайно
право и на многостранните международни до-
говори, които са в сила и за двете договарящи
страни,
се споразумяха за следното:
Член 1
Определения
За целите на тази конвенция:
а) “консулство” означава всяко генерално
консулство, консулство, вицеконсулство или
консулско агентство;
б) “консулски окръг” означава района, оп-
ределен на консулството за изпълнение на кон-
сулските функции;
в) “шеф на консулство” означава лицето, на
което е възложено да действа в това качество;
г) “консулско длъжностно лице” означава
всяко лице, включително шефа на консулство-
то, натоварено в това му качество да изпълнява
консулски функции;
д) “консулски служител” означава всяко
лице, заето в административните и технически-
те служби на консулството;
е) “член на обслужващия персонал” означа-
ва всяко лице, заето в домакинската служба на
консулството;
ж) “членове на консулството” означава кон-
сулските длъжностни лица, консулските служи-
тели и членовете на обслужващия персонал;
з) “членове на консулския персонал” озна-
чава консулските длъжностни лица (без шефа
на консулството), консулските служители и чле-
новете на обслужващия персонал;
и) “член на частния персонал” означава лице,
заето изключително в частното обслужване на
член на консулството;
й) “член на семейството” означава съпруга
(съпруг) на член на консулството, неговите деца
и родители, които живеят заедно с него и са на
негова издръжка;
к) “консулски помещения” означава сгради-
те или част от сградите, включително резиден-
цията на шефа на консулството, и принадлежа-
щия им терен, които независимо от това кой е
техният собственик, се използват изключител-
но за целите на консулството;
л) “консулски архив” означава всички книжа,
документи, кореспонденция, книги, филми, тех-
нически средства за запазване и използване на
информацията и регистри на консулството, а така
също кодовите средства и шифровъчните устройс-
тва, картотеките, както и всички предмети, пред-
назначени да ги предпазят и съхранят;
м) “кораб на изпращащата държава” озна-
чава всеки плавателен съд с изключение на во-
енните плавателни съдове, който е регистри-
ран в изпращащата държава и има право да плава
под нейното национално знаме;
н) “въздухоплавателно средство на изпраща-
щата държава” означава всяко въздухоплава-
телно средство с изключение на военните въз-
духоплавателни средства, което е регистрира-
но в изпращащата държава и има право да носи
нейните опознавателни знаци.
Член 2
Откриване на консулства
1. Консулство може да бъде открито на те-
риторията на приемащата държава само със
съгласието на тази държава.
2. Седалището на консулството, неговият
клас, консулският му окръг и числеността на
консулските длъжностни лица се определят по
споразумение между изпращащата и приема-
щата държава.
3. По-нататъшни изменения на седалището
на консулството, неговия клас, консулския му
окръг или числеността на консулските длъж-
ностни лица могат да се правят от изпращаща-
та държава само със съгласието на приемащата
държава.
4. Съгласието на приемащата държава се
изисква и ако генерално консулство или кон-
сулство желае да открие вицеконсулство или
консулско агентство в друго населено място
освен това, където самото то е установено.
5. Изричното и предварително съгласие на
приемащата държава е необходимо и за откри-
ване на канцелария, съставляваща част от съ-
ществуващо консулство, извън седалището на
последното.