Държавен вестник, бр. 74, 2006 г., стр. 78

С Т Р .  78
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  74
Забележки:
1. Сводът може да се оформи като пълна ок-
ръжност или да се разреже на две части, както е
показано на фигурата.
2. Защрихованите зони представляват участъ-
ците, които могат да се премахнат, за да се измени
формата на удрящия елемент.
3. Допустимите отклонения за всички размери
са ±1,0 mm.
Материал: алуминиева сплав.
2.3.3. Направляващата система се комплектува
с водачи с ниско триене, които не са чувствителни
към понасяните усилия и допускат преместване на
удрящия елемент само по определената посока на
удара в момента на контакт с ПС. Водачите трябва
да предотвратяват всяко преместване в друга по-
сока, както и завъртането около която и да е ос.
2.3.4. Подложеният на сертифициране удрящ
елемент се покрива с неизползван пенопласт.
2.3.5. Пенопластът на удрящия елемент не
трябва да се подлага на прекомерни въздействия
или деформации преди, по време или след пола-
гането му.
2.3.6. Удрящият елемент за сертифициране тряб-
ва да удари неподвижния изкуствен крак по хори-
зонтална траектория със скорост 7,5 ± 0,1 m/s, по-
казано на фиг. 19. Удрящият елемент за сертифи-
циране се разполага така, че неговата средна ли-
ния да съвпада с точка, намираща се върху средна-
та линия на пищяла на разстояние 50 mm от центъ-
ра на коляното с допустими отклонения ± 3 mm
странично и ± 3 mm по вертикала.
3. Макет на горната част на крака.
3.1. Макетът на горната част на крака, използ-
ван като удрящ елемент, отговаря на изброените в
т. 3.3 изисквания, когато изпитванията се извърш-
ват по т. 3.4.
3.2. Стабилизираната температура на удрящия
елемент по време на изпитването за сертифицира-
не е 20 ± 2 °С.
3.3. Изисквания.
3.3.1. Когато макетът на горната част на крака
се удари в неподвижно цилиндрично махало, мак-
сималната сила, измерена от всеки силов датчик,
трябва да не е по-малка от 1,20 kN и не по-голяма
от 1,55 kN, като разликата между силите, измере-
ни от датчиците в горната и долната част на бед-
рото, трябва да е не по-голяма от 0,10 kN. Макси-
малният огъващ момент, измерен от тензодатчи-
ците, трябва да не е по-малък от 190 Nm и не по-
голям от 250 Nm в средното положение и не по-
малък от 160 Nm и не по-голям от 220 Nm в край-
ните положения. Разликата между максималните
огъващи моменти в горната и долната част на бед-
рото трябва да не е по-голяма от 20 Nm.
3.3.2. При всички тези величини стойностите
се отчитат при първоначалния удар с махалото, а
не през фазата на спирането. Всяко устройство,
предназначено да спре макета на крака или маха-
лото, се конструира така, че фазата на спиране да
не съвпада по време с първоначалния удар. Спи-
рачното устройство не трябва да предизвиква из-
ходящите сигнали на датчиците да надвишават оп-
ределената стойност на реакцията САС.
3.3.3. Стойността на реакцията CFC на измер-
вателната верига, определена в БДС ISO 6487:2000,
е 180 за всички датчици. Стойностите на реакция-
та CАC съгласно БДС ISO 6487:2000 са 10 kN за
силовите датчици и 1000 Nm за измерванията на
огъващите моменти.
3.4. Изпитвателна процедура.
3.4.1. Удрящият елемент се закрепва към сис-
темата за задвижване и направляване с помощта
на съединение с ограничител на момента. Съеди-
нението с ограничител на момента се закрепва така,
че надлъжната ос на челната част да е перпендику-
лярна на оста на направляващата система с допус-
тимо отклонение ± 2 °, а триещият момент да е
регулиран на не по-малко от 650 Nm. Направлява-
щата система се комплектува с водачи с ниско
триене, които не са чувствителни към понасяните
усилия и допускат преместване на удрящия еле-
мент само по определената посока на удара в мо-
мента на контакт с махалото.
3.4.2. Масата на удрящия елемент е 12 ± 0,1 kg,
включително на компонентите за задвижването и
направляването, които остават закрепени към уд-
рящия елемент в момента на удара.
3.4.3. Центърът на тежестта на частите на удря-
щия елемент, разположени пред съединението с ог-
раничител на момента, включително допълнител-
ните тежести, трябва да е върху надлъжната ос на
удрящия елемент с допустимо отклонение ± 10 mm.
3.4.4. Подложеният на сертифициране удрящ
елемент се покрива предварително с нов пенопласт.
3.4.5. Пенопластът на удрящия елемент не
трябва да се подлага на прекомерни въздействия
или деформации преди, по време или след пола-
гането му.
3.4.6. Удрящият елемент с вертикалната си чел-
на част трябва да удари неподвижното махало по
хоризонтална траектория със скорост 7,1 ± 0,1 m/s,
показано на фиг. 21.
Фиг. 21. Схема (план) на динамично изпитване
за сертифициране на макет на горната част на
крака
3.4.7. Тръбата на махалото е с маса 3 ± 0,03 kg,
външен диаметър 150+1
-4 mm, дебелина 3 ± 0,15 mm
и дължина 275 ± 25 mm. Тя трябва да е от безшевна
студено изтеглена стомана (допуска се метализи-
ране на повърхността за защита срещу корозия) с
грапавост на външната повърхност не по-голяма
от 2,0 µm. Окачва се на две метални въжета с ди-
аметър 1,5 ± 0,2 mm и дължина не по-малка от 2,0 m.
Повърхността на махалото е чиста и суха. Тръбата
на махалото се разполага така, че надлъжната ос
на цилиндъра да е перпендикулярна на челната част